Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1473/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/1473/20 за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_9 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 жовтня 2020 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

в с т а н о в и в:
ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про визнання його таким, що відбув покарання з урахуванням вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIII.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що, ОСОБА_9 попередньо ув`язненим по вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 13.07.2015 та вироку Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2016 за ч.1 ст.121 КК України не був. Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.3 ст.187 КК України, за яке передбачене покарання до дванадцяти років позбавлення волі, по суті станом на 20.10.2020 року не розглянуто, при цьому строк попереднього ув`язнення, протягом якого ОСОБА_9 знаходиться в умовах слідчого ізолятору при ДУ «Житомирська УВП №8» станом на момент розгляду клопотання становить 3 роки 09 місяців 25 днів, що не перевищує співвідношення максимально можливого строку позбавлення волі, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
В апеляційних скаргах, які є аналогічними за своїм змістом, засуджений ОСОБА_9 та його адвокат ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою визнати ОСОБА_9 таким, шо відбув покарання, призначене вироком Апеляційного суду Житомирської області від 26.11.2016 року за ч.1 ст.121 КК України з урахуванням вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII. Аргументують свої вимоги тим, що початок строку відбування покарання за вироком Апеляційного суду Житомирської області від 26.11.2016 за ч.1 ст.121 КК України - 21.11.2016 року, а кінець строку має бути 21.11.2021 року. Однак, ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 14.12.2016 року ОСОБА_9 було переведено із ДУ «Коростенська виправна колонія №71» до СІЗО при ДУ «Житомирська УВП №8» для участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження за ч.3 ст.187 КК України, де він перебуває вже понад 3 роки 09 місяців та 25 днів, при цьому запобіжний захід йому на даний час у цій справі не обирався, а був обраний лише з 2012 по 2015 роки, тобто засуджений відбуває покарання лише у СІЗО Житомирської УВП №8. Вказують, що суд має застосувати до ОСОБА_9 так званий «Закон Савченко», перерахувати призначений апеляційним судом 26.11.2016 року строк відбування покарання з розрахунку «день за два» та негайно звільнити засудженого, так як понад трирічне перебування ОСОБА_9 у СІЗО, де він відбуває покарання, значно перевищує призначений строк покарання за вироком Апеляційного суду Житомирської області від 21.06.2016 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника не підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд першої інстанції зазначених вимог процесуального закону дотримався.
Як убачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_9 засуджено вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 13.07.2015 за ч.1 ст.121, ст.69 КК України до 2-х років позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до вступу цього вироку в законну силу був обраний у вигляді особистого зобов`язання.
Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2016 вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 13.07.2015 відносно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасовано та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_9 призначено покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без зміни. Заначений вирок набрав чинності - 24.02.2016.
Початок строку відбуття покарання засудженого у зазначеному провадженні обчислено з 21.11.2016, а саме з моменту затримання ОСОБА_9 на виконання вироку Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2016.
Таким чином, засуджений ОСОБА_9 за вироками Житомирського районного суду Житомирської області від 13.07.2015 та Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2016 попередньо ув`язненим не був.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.12.2016, ОСОБА_9 переведений із ДУ «Коростенська ВК (№71)» до слідчого ізолятора при ДУ «Житомирська УВП (№8)», куди прибув 25.12.2016, для участі у судовому розгляді кримінального провадження щодо нього за ч.3 ст.187 КК України.
При цьому, у відповідності до довідки ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» №8/8311 від 20.10.2020 (а.п.108), перебування в умовах попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_9 становить 3 роки 09 місяців 25 днів, тобто не перевищує співвідношення максимально можливого строку позбавлення волі передбаченого ч.3 ст.187 КК України - дванадцяти років позбавлення волі.
Зазначене кримінальне провадження №0000324 відносно ОСОБА_9 , на момент апеляційного розгляду апеляційної скарги останнього, перебуває на розгляді в Богунському районному суді м.Житомира та відповідне рішення по ній не прийнято.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12.12.2019, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01.10.2019, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, залишено без змін, а апеляційну скаргу останнього залишено без задоволення.
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 27.12.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Станом на 14.01.2020 (апеляційний судовий розгляд провадження №295/1473/20), засуджений ОСОБА_9 перебуває у слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)».
При цьому, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі виключно в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів судового провадження слідує, що ОСОБА_9 перебуває в умовах слідчого ізолятору при ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» саме в межах кримінального провадження по обвинуваченню за ч.3 ст.187 КК України. В даному випадку, таке попереднє ув`язнення в розумінні ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015) не стосується кримінального провадження за ч.1 ст.121 КК України вирішеного вироком Апеляційного суду Житомирської області від 24.02.2016 року. Підстави для застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015) на стадії виконання вироку відсутні.
З урахуванням зазначених вимог Закону, та того, що кримінальне провадження №0000324 відносно ОСОБА_9 за ч.3 ст.187 КК України, на даний час перебуває в провадженні Богунського районного суду м.Житомира та за відсутності відповідного остаточного судового рішення у цьому провадженні, законні підстави для зарахування засудженому ОСОБА_9 , строку його перебування в умовах СІЗО в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд не вбачає.
Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційних скаргах засудженого та його захисника - відсутні.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 20 жовтня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про визнання його таким, що відбув призначене покарання з урахуванням вимог закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, - без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :