1Справа № 335/6784/20 1-кс/335/3515/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 19.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.388 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, у якому зазначав, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.16 за № 0000241, за фактом скоєння невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

На початку досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 18.01.2016 року до Шевченківського РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшло Подання ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.388 КК України.

09.01.2020 року прокуратурою Запорізької області здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому управлінню ГУНП в Запорізькій області.

Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що на виконанні у ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває зведене виконавче провадження №2020887, щодо стягнення з Фермерського господарства « ОСОБА_5 » на користь фізичних та юридичних осіб суми боргу 1 274 450,30 гривень.

У зв`язку із невиконанням ФГ « ОСОБА_5 » судового рішення щодо повернення на користь фізичної особи ОСОБА_6 суми боргу 1 200 000 гривень, 18.04.2014 року державним виконавцем з метою виконання рішення суду в межах виконавчого провадження описано та арештовано майно, що належить боржнику ФГ « ОСОБА_5 », а саме: автомобіль вантажний «КАМАЗ 53212» д.н.з. НОМЕР_1 1988 року випуску та вантажний автомобіль «ИФА 450» д.н.з. НОМЕР_2 1976 року випуску.

Відповідно до акту опису та арешту майна зберігачем вищезазначеного описаного майна був призначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Шевченківським РВ УМВС Запорізької області, 12.12.2003 року).

31.07.2014 ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 №25/20/14 від 21.07.2014 порушено провадження у справі про банкрутство боржника.

У зв`язку з вище викладеним, державний виконавець зупинив виконавче провадження згідно п.8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктом 8 статті 37 цього Закону до закінчення строку дії зазначених обставин.

Протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

19.01.2015 державним виконавцем, керуючись п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про поновлення виконавчого провадження. Копію зазначеної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

15.05.2015 державним виконавцем на адресу стягувача у виконавчому провадженні - ОСОБА_6 та відповідального зберігача ОСОБА_4 направлено вимога, якою зобов`язано повідомити державного виконавця про місце знаходження описаних та арештованих автомобілів, вжити негайних заходів щодо передачі вищезазначених автомобілів на зберігання Запорізькій філії державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Міністерства юстиції України для подальшої їх реалізації та погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням.

04.06.2015 на адресу відділу надійшла відповідь від ОСОБА_6 відповідно до якої повідомлено державного виконавця, що описані та арештовані автомобілі їй на відповідальне зберігання ніколи не передавались, тому місцезнаходження вищезазначених автомобілів їй не відомо.

02.07.2015 на адресу відділу надійшла відповідь на вимогу державного виконавця, від відповідального зберігача, згідно акту опису та арешту майна - ОСОБА_4 , відповідно до якої державного виконавця повідомлено, що описане та арештоване майно було передано на відповідальне зберігання Стягувачу ОСОБА_6 .

Як вказано в клопотанні, при цьому ОСОБА_4 діяв у якості представника Стягувача, на підставі укладених договорів про надання правової допомоги, та приймав участь в описі вищевказаного майна.

У теперішній час ОСОБА_4 не представляє інтереси стягувача у виконавчому провадженні - ОСОБА_6 , у зв`язку із закінченням строку дії угоди про надання правової допомоги. Зберігання вищевказаних транспортних засобів Стягувачем ( ОСОБА_6 ) здійснюється самостійно.

Під час опису та в подальшому описане та арештоване майно зберігалось за адресою: АДРЕСА_2 та ймовірно зберігається за цією адресою до теперішнього часу.

З метою перевірки місцезнаходження описаних та арештованих автомобілів державним виконавцем 14.09.2015 направлено доручення до ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якого державним виконавцям ІНФОРМАЦІЯ_6 доручено здійснити вихід за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з метою перевірки наявності описаних та арештованих автомобілів

Відповідно до актів державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 під час виконання Доручення відділу державним виконавцем здійснено вихід за адресами, які вказані у Дорученні в результаті чого було з встановлено, що вищезазначені автомобілі за вказаними адресами не знаходяться.

Враховуючи вищевикладене, 02.10.2015 державним виконавцем винесено постанову про розшук описаних та арештованих автомобілів.Станом на сьогоднішній день автомобілі не розшукані.

Слідчий у клопотанні зазначив, що дії відповідального зберігача ОСОБА_4 , щодо неналежного зберігання ввіреного йому майна, призвели до втрати описаного та арештованого майна, що перешкоджає виконанню рішення суду.

Орган досудового розслідування вказує, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 388 Кримінального Кодексу України.

Допитаний в якості свідка під час досудового розслідування ОСОБА_4 пояснив, що у 2014 році між ним та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », а також ОСОБА_6 було укладено договір про надання правової допомоги, який і нього не зберігся.

18.04.2014 року на території ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » в його присутності та при його безпосередній участі був складений акт опису та арешту майна ФГ « ОСОБА_5 » в межах зведеного виконавчого провадження, а саме на автомобіль вантажний «КАМАЗ 53212» д.н.з. НОМЕР_1 1988 року випуску та вантажний автомобіль «ИФА 450» д.н.з. НОМЕР_2 1976 року випуску. Вказане майно ОСОБА_4 прийняв на відповідальне зберігання про що зроблено відповідний запис в акті опису та накладення арешту на майно де він особисто поставив свій підпис. При цьому його було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

На початку 2015 у зв`язку із закінченням строку дії договору про надання правової допомоги, укладеного між ним та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » і ОСОБА_6 , ним було направлено на адресу останньої лист яким повідомлено про вказану обставину, а також про те, що відтепер арештоване та описане майно залишається на зберіганні у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

В подальшому під час досудового розслідування слідчим винесено постанову про отримання від ОСОБА_4 експериментальних зразків підпису та почерку від надання яких останній відмовився.

Адвокат ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №988 від 30.08.2012 року у Раді адвокатів Запорізької області на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від 30.08.2012 року № 58.

У теперішній час, з метою проведення судової почеркознавчої експертизи підпису та почерку виконаних від імені ОСОБА_4 у Акті опису та арешту майна від 18.04.2014 року необхідно отримати тимчасовий доступ до оригіналів документів, що містять вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_4 , що зберігаються в приміщенні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області за адресою: АДРЕСА_4 (юридична адреса: АДРЕСА_5 ), а саме: заяву ОСОБА_4 про допуск до складення кваліфікаційного іспиту; письмову згоду ОСОБА_4 на обробку персональних даних, проведення перевірки повноти та достовірності повідомлених ним відомостей та зобов`язання про надання необхідних для перевірки документів на запит КДКА власноруч написану, засвідчену особистим підписом, довідку про підтвердження того, що за останні два роки, які передували зверненню, ОСОБА_4 не складав кваліфікаційного іспиту на право заняття адвокатською діяльністю в жодній кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури регіону, що йому не видавалось свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та не приймалось рішення про позбавлення такого свідоцтва; листів та заяв, складених та підписаних ОСОБА_4 за останні 8 років, що містять зразки його підпису та почерку.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задовольнити. Щодо призначення експертизи зазначив, що питання про призначення експертизи буде вирішено після отримання оригіналів документів.

Представник особи, у володінні якої перебувають зазначені у клопотанні документи, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання, що передбачено ч. 4 ст. 163 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Згідно ч. 5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст.131 КПК України встановлено такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей та документів і тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Відповідно до вимог статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до приписів ч.5,6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Отже, для одержання дозволу на вилучення оригіналів запитуваних документів, матеріали клопотання повинні містити постанову слідчого або ухвалу слідчого судді про призначення експертизи у кримінальному провадженні.

Слідчий при зверненні до слідчого судді, обмежився посиланнями на норми КПК України, що регулюють питання тимчасового доступу до речей і документів та загальними фразами. Однак, в клопотанні, крім загальних фраз, не зазначено, яке саме мають значення речі і документи для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Матеріалами, наданими з клопотанням, слідчим не доведено достатніх підстав вважати, що зазначені в клопотанні документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 188 КК України.

Більш того, слідчим не доведено, що установа, володіючи зазначеною вище інформацією має можливість безповоротно її змінити або знищити.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Згідно з ч.4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України слідчому надається право безперешкодно одержувати від підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності на письмовий запит відомості, необхідні у справах про злочин, що знаходиться в провадженні поліції.

В матеріалах клопотання відсутні будь-які документи які б підтверджували, що проведені слідчі розшукові дії, направлені запити, не дали результату.

Слідчий, зазначаючи у судовому засіданні про можливість у подальшому призначення у кримінальному провадженні експертизи, постанови про призначення почеркознавчої або будь-якої іншої експертизи документів, тощо, для проведення яких були б необхідні такі оригінали документів, слідчому судді не надав.

Підстави для вилучення оригіналів документів відсутні, оскільки не доведено, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення документів або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до документів, оскільки, зокрема, дані щодо призначення в кримінальному провадженні судових експертиз не надані, як то не надано постанови слідчого або ухвали слідчого судді про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, щоб обумовлювало доцільність вилучення запитуваних документів.

Крім того, не підлягає задоволенню клопотання в частині надання тимчасового доступу до документів оперуповноваженим, оскільки тимчасовий доступ до речей і документів не є слідчою дією, а є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому він не може надаватися працівникам оперативних підрозділів. У той же час відповідно до ст. 40 КПК України слідчий вправі самостійно надавати доручення відповідним оперативним підрозділам, зокрема, щодо безпосереднього отримання речей і документів, до яких йому надано тимчасовий доступ.

З огляду на наведене, слідчий суддя не вбачає обґрунтованих підстав для надання дозволу на вилучення (виїмки) оригіналів витребуваних документів, оскільки слідчим в порушення положень ч. 5 ст.132 КПК України не надано доказів, підтверджуючих необхідність вилучення оригіналів документів, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до документів, не доведена можливість використання як доказів відомостей, що міститься в цих документах та не доведено неможливість іншими способами довести обставини, які підлягають доведенню слідством, і що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про тимчасовий доступ до документів є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131,132,159-164,309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 19.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.388 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1