Житомирський апеляційний суд
Справа №289/728/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПКУкраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року подання начальника Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання - задоволено.

Скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Богунського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2019 року, до кримінально-виконавчої установи

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення до виконання вироку суду.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати повністю. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, при винесенні та розгляді по суті подання Радомишльського районного сектору філії Центр пробації», судом порушено норми матеріального права внаслідок неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. А висновки про порушення ним обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 164 КВК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що у поданні Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування іспитового строку направлення для відбування призначеного судом покарання як підстави для скасування іспитового строку вказується його разова неявка 25.05.2020 року на реєстрацію та неподачу документів, які б підтверджували поважність причин неявки. Стверджує, що він сумлінно з`являвся у всі дні, визначені йому органом пробації як дні явки на реєстрацію, а в той день, він дійсно не з`явився до «Центру пробації» у зв`язку з тим, що мали місце форс-мажорні обставини, які не залежали від його волі і на які він вплинути не міг. Так будь-яке транспортне сполучення с. Вишевичи, де він зареєстрований та проживає, з м.Радомишлем, де знаходиться місце реєстрації / пробації», було відсутнє. Відповідно діяла на той час постанова Кабінету Міністрів від 20 травня 2020 року за № 392 » Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та етапів послаблення протиепідемічних заходів, згідно п. 7 ч. 3 якої здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, необласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення легковими автомобілями. Там же зазначені інші обмеження. Вказує, що він не має у власності ні легкового ні іншого автомобіля і не має грошових коштів на його оренду. Тим більше законом України від 30 березня 2020 року за № 540 IX про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (СОVID-19) внесено як причини поважності пропуску процесуальних строків та невчинення інших процесуальних дій - наявність карантину. Таким чином виконати свої обов`язки по явці до «Центру пробації, було неможливо. Відповідно вважає недостатньо обґрунтованою посилку суду на ч. 164 КВК України, відповідно до якої, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. Але він не змінював своє місце проживання, не ухилявся від покладених на нього обов`язків, а разова неявка до органу пробації, носила вимушений характер і є поважною і не є доказом його небажання стати на шлях виправлення порушенням обов`язків, передбачених ч. 3 ст.164 КВК України. Вказана норма матеріального права, яка тягне за собою кримінальну відповідальність, застосована неправильно. Вважає, що судом не взято до уваги відсутність систематичного вчинення правопорушень і безпідставно застосовано положення ч.2 ст. 78 КК України та 164 КВК України стосовно порушення ним явки для реєстрації, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку та доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, врахувавши письмову заяву представника органу з питань пробації, в якій він просив апеляційну скаргу відхилити, посилався на продовження засудженим порушень обов`язків та неявку його на відмітки після постановлення оскаржуваної ухвали, перевіривши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, а також дослідивши особову справу засудженого, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, засудженого, який не виконує покладені на нього обов`язки, або систематично скоює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє для відбуття призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд зазначених вимог закону на думку колегії суддів в повній мірі не дотримався.

Так з матеріалів провадження вбачається, що Богунським районним судом м. Житомира 23.08.2019 року було засуджено ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розпорядження та копія вироку Богунського районного суду м.Житомира надійшли до Радомишльського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області 13.05. 2019 року, цього ж дня засуджений викликався для постановки на облік на 22.05.2019 року, та в призначений день його поставлено на облік і ознайомлено з умовами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також попереджено про відповідальність за ухилення від відбування покарання.

25.05.2020 засуджений не з`явився на реєстрацію, та не надав документів, які підтверджували б поважність причини неявки.

23.07.2020 до Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області надійшла копія постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.07.2020 року про визнання винним ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, в зв`язку з тим, що останній 20.07.2020, 21.07.2020, 22.07.2020, 23.07.2020, 24.07.2020, за місцем спільного проживання, по АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав останню словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск, внаслідок чого було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Згідно характеристики з місця проживання наданої Вишевицькою сільскою радою 27.07.2020 року, ОСОБА_7 ніде не працює і не хоче працювати. Веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Мати неодноразово зверталась до сільської ради щодо його неадекватної поведінки.

Однак, з матеріалів особової справи вбачається, що 01.06.2020 року ОСОБА_9 пояснив, що 25.05.2020 року не з`явився на реєстрацію та будь-яких документів на підтвердження поважної причини неявки на реєстрацію не надав та був попереджений органом з питань пробації про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли б за собою адміністративні стягнення і могли б свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації може звернутися до суду з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст.78 КК України. (а.с.88 особової справи)

Разом з тим як вбачається з подання органу з питань пробації неявка ОСОБА_7 на реєстрацію мала разовий характер, а саме він не з`явився до центру пробації 25.05.2020 року. При цьому в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 пояснив, що він сумлінно з`являвся в усі дні, визначені йому органом пробації як дні явки на реєстрацію, а 25.05.2020 року, він дійсно не з`явився до «Центру пробації» у зв`язку з форс-мажорними обставинами, які не залежали від його волі, і на які він вплинути не міг, оскільки будь-яке транспортне сполучення с. Вишевичи з м.Радомишлем, де знаходиться орган з питань пробації, було відсутнє через карантинні обмеження.

При цьому посилання представника органу з питань пробації в письмовій заяві на те, що ОСОБА_7 вже після постановлення оскаржуваної ухвали продовжує порушувати обов`язки, покладені на нього вироком суду в порядку ст. 76 КК України, є недоречними, оскільки зазначені обставини за твердженням представника мали місце вже після ухвалення судом рішення, яке оскаржується.

Що стосується доводів органу з питань пробації та висновків суду першої інстанції щодо систематичного вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що також стало підставою для ухвалення відповідного судового рішення, то вони також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають сукупності таких ознак: а) вони були систематичними; б) кожне з них потягло за собою адміністративне стягнення; в) свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Систематичними слід визнавати правопорушення, у т. ч. різнорідні, вчинені три і більше разів. Адміністративне стягнення - це міра відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Адміністративними стягненнями є: попередження; штраф;

сплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; конфіскація такого предмета або грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); виправні роботи; адміністративний арешт.

Що стосується притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, то в даному випадку слід зазначити, що він визнаний винним за декілька правопорушень однією постановою, що не може вважатися систематичним вчиненням адміністративних правопорушень, що потягли за собою окремі адміністративні стягнення за кожне з вчинених адміністративних правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище обставини, в тому числі одиничний випадок ОСОБА_7 неявки до центру пробації на реєстрації у зв`язку поважною причиною, пов`язаною з встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, та наявність в матеріалах особової справи попередження органу пробації за неявку 25.05.2020 року ОСОБА_7 на реєстрацію, а також відсутності систематичного вчинення адміністративних правопорушень, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про порушення засудженим ОСОБА_7 умов іспитового строку встановленого вироком суду та помилково скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням та направив останнього для відбування покарання.

Таким чином ухвала суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання начальника Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Богунського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2019 року, до кримінально-виконавчої установи.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Богунського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2019 року, до кримінально-виконавчої установи.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: