Провадження № 1-кп/643/1138/20
Справа № 643/8876/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №40000128 від 11.11.2019 , який надійшов від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондарівка Чемеровецького району Хмельницької області, громадянина України, з неповною середньо освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190, КК України,

В С Т А Н О В И В :

08.04.1988 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.04.1994 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду реєстраційний номер 5-94-31385, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 06.05.1994 за № П-5-12840 ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_2 , яка була їх спільною сумісною власністю.

У 2000 році, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування та суду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_4 розійшлися, розлучення офіційно не оформили, почали мешкати окремо, при цьому ОСОБА_6 залишився мешкати сам у квартирі АДРЕСА_2 .

Після цього, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, направленим на використання завідомо підробленого документу, з кінцевою метою незаконного збагачення в результаті заволодіння майном ОСОБА_4 шляхом обману, у невстановлений досудовим розслідуванням та судом час, місці ОСОБА_6 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням та судом особи підроблене рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2007 (справа №2-о-175/07), відповідно до змісту якого його дружину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено померлою.

16.12.2016 ОСОБА_6 , встановити час в ході досудового розслідування та суду не виявилося можливим, перебуваючи у приміщенні Московського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління територіального управління юстиції в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 144, особисто подав до зазначеної установи заяву про поновлення актового запису про смерть ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, а також розуміючи, вказане рішення суду є підробленим.

У подальшому, 20.12.2016 Московським районним у м. Харкові відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області внесений актовий запис під №14 про смерть ОСОБА_4 , яка начебто померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 видано свідоцтво про смерть його дружини ОСОБА_4 (серія НОМЕР_1 ).

Таким чином, ОСОБА_6 використав підроблене рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2007 (справа №2-о-175/07).

Крім цього, у 2015-2016 році, точну дату та час досудовим розслідуванням та судом встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману частиною квартири АДРЕСА_2 , яка належала його дружині

ОСОБА_4 , реалізуючи який, діючи з прямим умислом, шляхом обману 28.12.2016 ОСОБА_4 повторно отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 у Московському районному у м. Харкові ВДРАЦС ГУТУЮ в Харківській області.

В цей же день, 28.12.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні Одиннадцятої Харківської державної нотаріальної контори (на цей час П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора), розташованої за адресою:

м. Харків, вул. Валентинівська, 27-Г, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_4 , шляхом обману, надав до зазначеної нотаріальної контори свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 видане 28.12.2016, усвідомлюючи, що остання є живою, після чого отримав свідоцтво про право на спадщину за законом №1-619 від 28.12.2016 (яким оформлено прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_4 , в тому числі 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 ).
В подальшому, в той же день 28.12.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, на підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину, проведено державну реєстрацію права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 , чим спричинено ОСОБА_4 матеріальну шкоду, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №55 від 18.02.2020 179 779,00 гривень, що є значною шкодою.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочинів, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочини, та щиро розкаявся у їх вчинені, причину скоєння ним кримінальних правопорушень пояснив як необдуманою поведінкою, відсутністю коштів на життя та зловживання на час скоєння кримінальних правопорушень спиртними напоями.

При цьому ОСОБА_6 зазначив, що квартира була продана за суму у розмірі 16000 гривень, які він не отримав.

Обвинувачений у повному обсязі визнав позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 50000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала покази обвинуваченого, та прохала заявлені нею позовні вимоги, про стягнення на її користь з ОСОБА_6 спричинену їй матеріальну шкоду, яку вона оцінює у 50000 гривень, задовольнити у повному обсязі.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєні ним кримінальних правопорушень, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Крім цього, дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином. Обвинувачений є пенсіонером, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання з урахуванням положень ст.61 КК України, за ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії. Відповідно до ч.1 ст. 70, ст.72 КК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_7 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно обвинуваченого клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, в якому остання прохає стягнути на свою користь з ОСОБА_6 , спричинені їй злочинними діями обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Суд, вважає, що цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів по справі суд стягує з ОСОБА_6 в рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, 2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді у виді у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 ( шістсот вісімдесят) гривень;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України призначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування, спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суму 4903 ( чотири тисячі дев`ятсот три) гривні 50 копійок.

Арешт на майно: квартиру АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2019, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази: квартиру АДРЕСА_2 (відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів від 26.11.2019) повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_6 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1