Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5670/20
1 - кс/490/3659/2020
У Х В А Л А
02 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке було вилучено 24.09.2020 в ході проведення обшуку вантажного сідловоготягача «DAF 95 XF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN-код): НОМЕР_2 , синього кольору, номер кузова (VIN-код): НОМЕР_3 , в рамках кримінального провадження № 0000011 від 12.03.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини поважності неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, не явка слідчого в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально - правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.03.2020 за № 0000011 на підставі повідомлення Первомайського МРВ УСБУ в Миколаївській області № 64/22-251 від 11.03.2020 про вчинене кримінальне правопорушення щодо здійснення невстановленими особами фінансування терористичної організації «Донецька народна республіка», зокрема шляхом сплати т.зв. «акцизного податку» під час незаконних придбання та транспортування з тимчасово окупованих територій окремих районів Донецької та Луганської областей (ТОТ ОРДЛО) до Миколаївської області тютюнових виробів та інших підакцизних товарів з метою подальшого збуту на території України, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.09.2020 року у вказаному кримінальному провадженні було надано дозвіл на проведення обшуку вантажного сідлового тягача «DAF 95 XF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN-код): НОМЕР_2 з метою відшукання та вилучення номерних знаків реєстрації т.зв. «ДНР», технічних паспортів (свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу) «ДНР», паспортів громадян «ДНР», інших документів, що можуть слугувати доказом використання транспортного засобу в «ДНР»; речей, предметів та документів, що стосуються здійснення господарської діяльності на території «ДНР»/«ЛНР» зокрема підприємствами «ООО «ТРАНС В.В.В.» (код юридичної особи «ДНР» 34246900), ТОВ «ТРАНС В.В.В.» (), ТОВ «НЗ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ» (), в тому числі: статутні документи (свідоцтва про реєстрацію в «ДНР», довідки органів «ДНР», статут підприємства, затверджений «ДНР» тощо), товаро - супровідні документи, вантажні та транспортні накладні, інвойси, специфікації, бухгалтерська та податкова документація, платіжні доручення, чеки про оплату послуг, маршрутні листи тощо; носіїв інформації (електронних: ноутбуків, нетбуків, планшетів, жорстких дисків, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, карток пам`яті тощо; документальних: блокнотів, чернеток, щоденників, записних книжок, листування тощо), що можуть містити відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України, та стосуватись протиправної діяльності, пов`язаної з фінансуванням терористичних організацій «ДНР»/«ЛНР».

Так, 24.09.2020 в ході проведення обшуку вантажного сідлового тягача

«DAF 95 XF», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (VIN-код): НОМЕР_2 , виявлено та вилучено:

- «Трудовое соглашение на выполнение работ № 06.08/20» від 01.08.2020 на 1-му арк.;

- «Договор аренды транспортного средства № 8570» від 01.02.2018 на 1-му арк.;

- «Посвідчення про відрядження» на 1-му арк.;

- Копія «Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ)» № 56/18-33 від 03.04.2015 на 1-му арк.;

- Копія «Довідка про взяття на облік платника податків» від 07.09.2018 № 639 на 1-му арк.;

- Копія «Витяг № 009 з реєстру платників ПДВ» на 1-му арк.;

- Копія «Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців «ТОВ «НЗ Транс Експедиція» на 2-х арк.;

- Копія «Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на 4-х арк.;

- Копія «Довідка від 05.08.2019» на 1-му арк.;

- Незаповнені міжнародні накладні з відбитками мокрої печатки «ТОВ «НЗ Транс Експедиція 37766395» на 8-ми арк.;

- «Таможенная декларация на транспортное средство» на 1 арк.;

- Транспортний засіб марки «DAF», модель «95 XF 430», номер шасі (VIN код): НОМЕР_2 разом зі свідоцтвом про реєстрацію та ключем від нього.

У своєму клопотанні слідчий у якості обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане вилучене майно зазначає, що зазначені речі, предмети та документи самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні щодо події кримінального правопорушення, винуватості особи (осіб), форми вини, мотиву і мети кримінального правопорушення. Тому є достатні підстави вважати, що вказані речі, предмети та документи містять відомості, що відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України. Тож, беручи до уваги вищевикладене, є необхідність у збереженні вилученого майна з метою запобігання його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та забезпечення збереження речових доказів.

Разом із тим клопотання слідчого не містить обґрунтування яке саме доказове значення для розслідування обставин здійснення невстановленими особами фінансування терористичної організації «Донецька народна республіка» мають вилучені документи.

Окрім того слідчим не доведено існування такого ступеню підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так з матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000011 від 12.03.2020р. про підозру жодній особі не повідомлено.

Згідно із Узагальненням судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, інформацію про що заслухано та обговорено на засіданні пленуму ВССУ, яке відбулося 07.02.2014 року, зазначається, що щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1