Справа № 488/1858/20
Провадження № 1-кп/488/556/20
В И Р О К
іменем України
12.10.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду кримінальне провадження №0000981 від 10.06.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 травня 2020 року в період часу з 16:00 по 17:00 год., ОСОБА_3 , знаходячись на дитячому спортивному майданчику, який розташований у дворі будинків №45 та АДРЕСА_3 , за раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з лавки, яка розташована на території вищевказаного спортивного майданчику, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон чорного кольору марки «MEIZU М6» моделі «М711Н», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1366,67 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1366,67 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Матеріальна шкода ОСОБА_4 відшкодована в повному обсязі шляхом повернення майна.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження. Також ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Дана заява узгоджена із захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 .

Прокурором ОСОБА_6 також заявлене клопотання про розгляд даного кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, в тому числі потерпілої ОСОБА_4 щодо розгляду даного обвинувального акту у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом зі змісту наданих, відповідно до п.3 ч.3 ст.302 КПК України, матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , яка підписана останнім у присутності захисника, він в повному обсязі ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, визнає встановлені органами досудового розслідування обставини. В поданій суду заяві ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Окрім того, у своїй заяві ОСОБА_3 погодився із віднесенням на його рахунок процесуальних витрат, розмір яких визнав в повному обсязі.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду кримінального провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, що передбачає кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України, зокрема таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, відсутність обставини, які обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

При цьому, суд застосовує мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції станом на час вчинення проступку), враховуючи положення ч.3 ст.5 КК України, якою передбачається, що закон про кримінальну відповідальність, який частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, ч.1 ст.185 КК України (в редакції змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»), пом`якшує верхню межу покарання і посилює нижню межу в частині збільшення мінімального розміру штрафу, а тому в частині мінімального розміру штрафу за ч. 1 ст. 185 КК України, слід застосовувати редакцію санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що діяла станом на час вчинення вище вказаного проступку, як то встановлено органами досудового розслідування 0 1 травня 2020 року.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Щодо процесуальних витрат, то відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, такі підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Керуючись ст.374, 381-382, 394, ч.3 ст.395, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. (за кримінальним провадженням №0000981 від 10.06.2020 року).

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон «MEIZU М6» моделі «М711Н», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що переданий ОСОБА_4 , залишити останній за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня отримання копії даного вироку особою, яка його оскаржує.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1