Справа № 930/549/20
Провадження №11-сс/801/514/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Вороновиця Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

12.07.2020 року до слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України строком на 60 днів.
Клопотання мотивоване тим, що в період часу з листопада 2019 по 29.02.2020 діючи за попередньою змовою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , не маючи відповідних дозвільних документів на проведення лісорубних робіт, в порушення вимог п. п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» за № 761 від 23.05.2007, перебуваючи у полезахисній лісосмузі, яка відноситься до лісового фонду та розташована на ділянці між населеними пунктами с. Байраківка, Немирівського району, Вінницької області та с. Кордишівка, Вінницького району, Вінницької області за допомогою бензопили здійснювали незаконну порубку дерев породи «дуб-звичайний».
29.02.2020 біля 10.00 години ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 були викриті на місці вчинення злочину працівниками Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.
Проведеним оглядом місця події, а саме земельної ділянки -полезахисної лісової смуги за межами населеного пункту біля с. Байраківка Немирівського району виявлено пні дерев у кількості211 (двісті одинадцять) штук породи дуб-звичайний та складовану лісопродукцію -колоди деревини (кругляк), без бирок у кількості 24 колоди.
Внаслідок своїх протиправних дій, які виразились у незаконній порубці дерев, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 спричинили шкоду навколишньому природному середовищу в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на суму 3 037 537,49 грн., тобто заподіяли тяжких наслідків, які більше ніж у шістдесят разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.
Окрім цього, 29.02.2020 близько 10:00 години ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 під час вчинення ними незаконної порубки дерев у полезахисній лісовій смузі, яка розташована за межами населеного пункту біля с. Байраківка Немирівського району були викриті працівниками Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які на підставі наказу начальника Держекоінспекцїї у Вінницькій області № 9-ВД від 24.02.2020, будучи у форменому одязі, здійснювали проведення рейдової перевірки на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства під час використання природних ресурсів на території Немирівського району.
Перебуваючи на місці вчинення незаконної порубки дерев зазначені працівники Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, яка згідно Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відноситься до правоохоронних органів, представилися вищевказаним особам та поставили перед ними вимогу залишатись на місці вчинення злочину до приїзду працівників поліції для фіксації їх протиправних дії.
Проте ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 усвідомлюючи, що їх незаконні дії викриті, з метою уникнення від відповідальності, не реагуючи на законні вимоги працівників Державної екологічної інспекції, вчинили з ними суперечку, у ході якої виражались у сторону останніх нецензурною лайкою, чинили їм активну фізичну протидію та відштовхнувши від себе сіли до салону автомобіля типу пікап з номерними знаками на іноземній реєстрації НОМЕР_1 та з місця вчинення злочину втекли.
03.03.2020 ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях що спричинило тяжкі наслідки, вчинену за попередньою змовою групою осіб, опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України.
10.03.2020 підозрюваний ОСОБА_8 оголошений в розшук.
11.07.2020 ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого суді Немирівського районного суду Вінницької області від 04.03.2020, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом огляду місця події - земельної ділянки (полезахисної лісової смуги за межами населеного пункту біля с. Байраківка Немирівського району) від 29.02.2020 на якій виявлено пні дерев у кількості 211 (двісті одинадцять) штук породи дуб-звичайний та складовану лісопродукцію - колоди деревини (кругляк), без бирок у кількості 24 колоди; -протоколами допиту працівників Державної екологічної інспекції у Вінницькій області - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; -протоколами огляду виявлених на місці вчинення незаконної порубки дерев речей підозрюваних (сокири, рюкзака з інструментами та радіостанцією BAOFENGUV-5R), оливи моторної, двох мобільних телефонів моделі Bravis та Nokia та іншого; -протоколом огляду виявлених на місці вчинення незаконної порубки дерев колод деревини (кругляк), без бирок у кількості 24 колоди; -протоколами огляду мобільних телефонів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на яких виявлено фото та відеоматеріали з зображенням ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 під час незаконної порубки дерев; -іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи тяжкість учинених злочинів, спосіб їх вчинення, особу підозрюваного ОСОБА_8 , який тривалий час переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинення ним тяжкого злочину, перебуваючи на волі, усвідомлюючи наслідки вчиненого ним злочину та строк покарання, який йому у подальшому буде призначено, слідчий вважає, що ОСОБА_8 продовжить переховуватися від органів досудового розслідування.
Окрім того, підозрюваний ОСОБА_8 може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме незаконно впливати на свідків, також може вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 12 липня 2020 року клопотання старшого слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України, задоволено.
Обрано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням його в СІЗО Вінницької УВП № 1 УДПС України у Вінницькій області .
Строк тримання під вартою вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 03-20 год. 11.07.2020 року. Строк дії ухвали по 03-20 год. 08.09.2020 року.
Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1098 500 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області - код отримувача за , Банк Отримувача ДКСУ м. Київ ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 820172, рахунок отримувача UA0000401.
Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. У відповідності до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення вищезазначеної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до Старшого слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 прокурора і суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає: АДРЕСА_1 , повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання старшому слідчому СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі в слідчому ізоляторі ГУНП у Вінницькій області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 буде вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 12.07.2020 року скасувати, відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту протягом цілої доби.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вищевказана ухвала слідчого судді є незаконною, так як клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.184 КПК України, позиція сторони обвинувачення побудована на припущеннях, а підозра є незаконною та необґрунтованою. На самому процесуальному документі-повідомленні про підозру від 03.03.2020 року наявний запис про отримання 04.03.2020 року особою на прізвище ОСОБА_16 . Інші документи, які свідчили б про вручення або/та надіслання повідомлення ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження відсутні. Більш того, ОСОБА_8 02.03.2020 виїхав за межі України, що підтверджується відміткою прикордонної служби Республіки Польща у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, а тому фізично не мав можливості отримати зазначене повідомлення про підозру. Також в період часу з 29.02. по 02.03.2020 року ОСОБА_8 до органу досудового розслідування не викликали, жодної слідчої або процесуальної дії з ним не проводили. Про перебування в розшуку він не був обізнаний. ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки дружину ОСОБА_16 та чотирьох дітей, які знаходяться на його утриманні. Має постійне місце проживання в смт. Вороновиця Вінницької області, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався. А тяжкість та умисність вчиненого кримінального правопорушення не є достатнім для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчим суддею ОСОБА_8 обрано запобіжний захід до 08.09.2020 року, тобто поза межами строку досудового розслідування 03.09.2020. Тому оскаржувана ухвала слідчого судді від 12.07.2020 року є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України та практиці Європейського суду, що є невід`ємною частиною національного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.
Адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі не просила суд забезпечити особисту участь підозрюваного ОСОБА_8 у розгляді її апеляційної скарги поданої в його інтересах. Також апеляційним судом підозрюваний ОСОБА_8 повідомлявся через ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» про розгляд апеляційної скарги його захисника, однак не виявив бажання брати особисту участь у її розгляді, адвокат та прокурор за таких підстав не заперечили проти розгляду апеляційної скарги у відсутність підозрюваного, а тому судовий розгляд відбувся у відсутність ОСОБА_8 , оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника та прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що 03.03.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України. 10.03.2020 підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено в розшук. 11.07.2020 ОСОБА_8 було затримано на підставі ухвали слідчого суді Немирівського районного суду Вінницької області від 04.03.2020, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу до суду, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 слідчий суддя прийшов до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, долученими до матеріалів клопотання.
Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід, слідчий суддя враховував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України, що підтверджується наданими слідчим до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який раніше не судимий, тривале перебування у розшуку, та відповідно ухилення від слідства та суду, враховував наявність достатніх підстав, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважав за доцільне обрати ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України.
Також підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею було визначено заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як вважав, що саме такий розмір застави достатній забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.
Так, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 посилається на докази, які підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, зокрема: -протокол огляду місця події - земельної ділянки (полезахисної лісової смуги за межами населеного пункту біля с. Байраківка Немирівського району) від 29.02.2020, на якій виявлено пні дерев у кількості 211 (двісті одинадцять) штук породи дуб-звичайний та складовану лісопродукцію - колоди деревини (кругляк), без бирок у кількості 24 колоди; -протоколи допиту працівників Державної екологічної інспекції у Вінницькій області - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; -протоколами огляду виявлених на місці вчинення незаконної порубки дерев речей підозрюваних (сокири, рюкзака з інструментами та радіостанцією BAOFENGUV-5R), оливи моторної, двох мобільних телефонів моделі Bravis та Nokia та іншого; -протокол огляду виявлених на місці вчинення незаконної порубки дерев колод деревини (кругляк), без бирок у кількості 24 колоди; -протокол огляду мобільних телефонів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на яких виявлено фото та відеоматеріали з зображенням ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 під час незаконної порубки дерев та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Відповідно, до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті.
Слідчий в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначає наявність ризиків, зокрема, враховуючи те, що останній тривалий час переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинення ним тяжкого злочину, перебуваючи на волі, усвідомлюючи наслідки вчиненого ним злочину та строк покарання, який йому у подальшому буде призначено, продовжить переховуватися від органів досудового розслідування. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме незаконно впливати на свідків, також може вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.342 КК України, які відповідно ст.12 КК України, віднесено до тяжкого та не тяжкого.
Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, а також, що КПК України та практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, один з яких є тяжким, дані про особу підозрюваного, який тривалий час переховувався від органів досудового розслідування та був оголошений в розшук, прийшов до обґрунтованого висновку, що все ж таки існує ризик того, що підозрюваний може знову спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.
Також при визначенні розміру застави слідчий суддя суду першої інстанції враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, прийшов до правильного висновку щодо визначення підозрюваному застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатній забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з викладеними в ухвалі висновками слідчого судді, що при обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, докази наданні слідчим до клопотання є належними і допустимими з тих підстав, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були лише підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами захисника щодо скасування підозрюваному обраного слідчим суддею вказаного запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту протягом цілої доби, так як при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, умисного тяжкого злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного вказують на обґрунтованість застосування слідчим суддею суду першої інстанції саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування даного підозрюваного під вартою та в судове засідання апеляційного суду надані не були.

При цьому, наявність певних соціальних зв`язків, зокрема постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де відповідно до довідки-характеристики виданої Вороновицькою селищною радою зарекомендував себе з позитивної сторони, одружений та на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, що підтверджуються наявними в матеріалах провадження свідоцтвами про народження, двоє з яких рідні, а двоє від першого шлюбу дружини, про що зазначає його захисник в апеляційній скарзі, не є безумовними підставами для застосування скасування чи більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Крім того, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
Також колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо неналежного надіслання та вручення повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 03.03.2020 так як відповідно до відмітки прикордонної служби Республіка Польща у паспорті громадянина України для виїзду за кордон він 02.03.2020 виїхав за межі України з наступних підстав.
Встановлено, що в матеріалах судового провадження а.п.33 наявна копія повідомлення про підозру ОСОБА_8 , яку у зв`язку з відсутністю останнього за адресою свого проживання, було вручено 04.03.2020 через ОСОБА_16 яка відповідно до приписів ст.3 КПК України та свідоцтва про одруження, є його офіційною дружиною (близьким родичем), що свідчить про те, що слідчим СВ Немирівського відділу поліції ОСОБА_17 було вжито всіх можливих та необхідних у даному випадку заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, та набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного. З вимогою до суду про скасування підозри ОСОБА_8 на час обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу не звертався. А виїзд ОСОБА_8 за межі України до Республіки Польща після викриття його та інших осіб працівниками Державної екологічної інспекції на місці злочину, свідчить про встановленні слідчим суддею ризики переховування останнім від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Таким чином, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в повній мірі відповідає вимогам закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею суду першої інстанції підозрюваному ОСОБА_8 помилково було обрано запобіжний захід поза межами строку досудового розслідування, так як згідно наявної в матеріалах провадження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2020 року, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 03.09.2020 року.
Відповідно до ч.3 ст.407КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1)залишити ухвалу без змін; 2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст.ст.393, 399, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 12 липня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу.
Клопотання старшого слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороновиця Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 342 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням його в СІЗО Вінницької УВП № 1 УДПтС України у Вінницькій області .

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 03-20 год. 11.07.2020 року.

Строк дії ухвали по 03-20 год. 03.09.2020 року.

Одночасно визначити ОСОБА_8 розмір застави у межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1098500 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області - код отримувача за , Банк Отримувача ДКСУ м. Київ ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 820172, рахунок отримувача UA0000401.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення вищезазначеної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до Старшого слідчого СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 прокурора і суду із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає: АДРЕСА_1 , повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання старшому слідчому СВ Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі в слідчому ізоляторі ГУНП у Вінницькій області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4