Дата документу 28.01.2021 Справа № 554/554/21
Провадження № 1-кс/554/2005/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗССТ СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036 від 26.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, про арешт майна у якому просив накласти арешт на автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 ,згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.07.2013 виданого Полтавським ВРЕР, належить ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування та проведення ремонтних робіт з ним, визначити місцем зберігання територію тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Керменчуцька 1 В, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 25.01.2021 року, приблизно о 17 год. 15 хв. на 225-му км автодороги Київ-Харків-Довжанський, в с. Абазівка, Полтавського району, Полтавської області зі сторони м. Київ у напрямку м. Полтава рухався автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво по ходу руху автомобіля. У наслідок ДТП ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
За даним фактом СУ ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 26 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26.01.2021 року старшим слідчим в ОВС ВР ЗССТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 спільно із старшим слідчим в ОВС ВР ЗССТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди 225-му км автодороги Київ-Харків-Довжанський, в с. Абазівка, Полтавського району, Полтавської області, у ході якого було оглянуто автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.07.2013 виданого Полтавським ВРЕР, належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 . Вказаний транспортний засіб на собі зберіг сліди правопорушення, який в подальшому було вилучено та поміщено на територію тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Керменчуцька 1 В.

26.01.2021 року винесено постанову слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 ,згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.07.2013 виданого Полтавським ВРЕР, належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , яким керував водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000036.

У ході досудового розслідування виникла необхідність арешту автомобілю Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 ,згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.07.2013 виданого Полтавським ВРЕР, належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

У даному випадку є достатні підстави вважати, що автомобільVolkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

Крім того, в подальшому під час досудового розслідування, виникає необхідність у проведенні та призначенні судової експертизи технічного стану транспортного засобу з метою дослідження автомобіля.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку зі збереженням слідової інформації, з необхідністю проведення слідчих дій з використанням вказаних транспортних засобів, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, слідчий просить накласти арешт на майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000036 від 26.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчим доведено, що автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2021 року, автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Постановою слідчого від 26.01.2021 року, автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000036 від 26.01.2021 року.
Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку зі збереженням слідової інформації, з необхідністю проведення слідчих дій з використанням вказаних транспортних засобів, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину у кримінальному провадженні переконливими.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗССТ СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036 від 26.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 ,згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.07.2013 року виданого Полтавським ВРЕР, належить ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування та проведення ремонтних робіт з ним, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1