Справа № 487/3508/20
Провадження № 1-в/487/167/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року м. Миколаїв
Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про приведення вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду міста Миколаєва надійшло подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 , в якому вона просила привести вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020 року відносно ОСОБА_4 засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року.
У судове засідання представник установи пробації та прокурор не з`явилися, надали заяви, відповідно до яких просили розглянути справи за їх відсутності, подання підтримали та просили його задовольнити.
Засуджений в судовому засіданні не був присутнім, його неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.
Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 3 ст. 5 КК України).
Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд,визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених 13 частини першої статті 537 КПК України.
Встановлено, що вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020 року ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнено, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
З 17.08.2020 р. ОСОБА_4 перебуває на обліку в Заводському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII (далі за текстом Закон 22.11.2018 року №2617-VIII).
Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону 22.11.2018 року №2617-VIII передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Аналіз зазначених вище правових норм кримінального закону дає підстави для висновку, що призначена засудженому міра покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі перевищує санкцію нового закону, оскільки така міра покарання як позбавлення волі взагалі не передбачена ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону України№2617-VIII від 22.11.2018 року), та є більш суворим ніж види покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018 року).
Тому в даному випадку наявні правові підстави для приведення вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України.
При визначенні терміну покарання нового виду, суд виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст. 72 КК Україну одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, тобто призначене ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі відповідає 2 рокам обмеження волі (за редакцієюЗакону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року).
Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, в іншій частині вирок залишити без змін.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 372, 537 ч.1 п.13, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про приведення вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 309 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, задовольнити.
Вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020, яким засуджено ОСОБА_4 , привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, в частині призначеного покарання за ч. 1 ст. 309 КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, в іншій частині вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.06.2020 залишити без змін.
Ухвала може оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1