У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 184/1763/18
Номер провадження 1-кп/184/22/20

06 серпня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
під час розгляду у відкритому судовому засіданні по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000393 від 20.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000393 від 20.05.2018 року.

29.07.2020 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи наявність ризику переховування ОСОБА_3 .

04.08.2020 року ОСОБА_3 добровільно з`явився до суду, отримав повістку та копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримала, посилаючись на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування ОСОБА_3 від суду.

Обвинувачений пояснив, що не з`являвся на виклики суду через зайнятість на неофіційних тимчасових підробітках, просив застосувати до нього штраф.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Наявність на розгляді суду кримінального провадження № 0000393 від 20.05.2018 року свідчить про достатність підстав обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_3 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким прокурор обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що відповідно до практики ЄСПЛ, ризик ухилення від суду не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що за наслідком систематичних неявок обвинуваченого в судові засідання та невиконання ухвал суду про привід ОСОБА_3 , останнього було оголошено в розшук. 16.04.2020 обвинуваченого ОСОБА_3 працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області розшукано та останній був належним чином повідомлений про дату та час наступного судового засідання, проте до суду не з`явився, у зв`язку з чим до нього було застосовано привід. За результатами виконання ухвали суду від 01.06.2020 про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_3 для участі у судовому засіданні, яке призначено на 29.07.2020, встановлено, що останній покинув своє постійне місце проживання та виїхав за межі міста. Про призначення судового розгляду на 29.07.2020 обвинувачений ОСОБА_3 належним чином повідомлений шляхом отримання судового виклику.

Зазначене, в сукупності, свідчить про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачений частиною першої цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Доводи сторони обвинувачення щодо необхідності застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вважає достатньо переконливими й такими, що у сукупності свідчать про те, що запобігти встановленому щодо обвинуваченого ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, можливо лише в такий спосіб. Суд звертає увагу на добровільне з`явлення обвинуваченого до суду під час дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків з батьками, відсутність попередніх судимостей.

Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р у справі Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою в кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що достатнім запобіжним заходом, який зможе запобігти доведеному у судовому засіданні ризику та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, буде запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 06.10.2020 року, включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без дозволу суду цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати до прокурора, суду за першою вимогою.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на Покровське ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для контролю - прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1