У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову від 10 липня 2020 року слідчого Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002567 від 14 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого Солом`янського УП ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.
Вимоги скарги мотивовані тим, що кримінального провадження № 0002567 було відкрите органом досудового розслідування 14.03.2019 року та закрите постановою від 10.07.2020 року.
На думку заявника, слідством не було здійснено жодних зусиль для розкриття даного кримінального провадження. Так, за час провадження було змінено 4 слідчих, жоден з яких не викликав заявника для надання показань. Крім того, слідчим ОСОБА_5 21.12.2019 року було закрито справу за ч. 1 ст. 284 КПК України, про що ОСОБА_3 повідомлено не було.
На звернення ОСОБА_3 до Київської місцевої прокуратури № 9 процесуальним керівником постанову про закриття справи було скасовано, а матеріали направлені для подальшого розслідування.
Разом з тим, жодних слідчих дій щодо розшуку та впізнання особи, яка заволоділа коштами ОСОБА_3 , органом досудового розслідування не проводилося.
10.07.2020 року слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
Виходячи з викладеного, заявник просить скасувати постанову від 10.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0002567.
08.12.2020 року на запит слідчого судді для всебічного та повного з`ясування обставин органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження № 0002567 та постанова про закриття кримінального провадження.
Заявник у судове засідання не з`явився, 10.12.2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання, з якого вбачається, що він просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Слідчий Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги Солом`янське УП ГУ НП у м. Києві повідомлене належним чином.

Відповідно до чинного процесуального законодавства відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР за № 0002567 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.ст. 91-92 цього Кодексу у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, обов`язок якого покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 2, 3 ст. 93 КПК України визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою від 10.07.2020 року слідчим Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України, внесене 14.03.2019 року до ЄРДР за № 0002567, закрито у зв`язку з відсутністю повідомлення жодній особі про підозру та закінченням строку кримінального провадження.

Положеннями п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В обґрунтування постанови зазначено, що по даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування проведені всі об`єктивно можливі слідчі (розшукові) дії для забезпечення ефективності та дієвості досудового розслідування, всебічно досліджені всі обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, але жодній особі не було повідомлено про підозру. Крім того, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчився 15.06.2020 року. В зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, заявник звернулася до суду в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою та просить відновити провадження по кримінальному провадженню.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Разом з тим, ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;

9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України;

9-1) існує не скасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності;

10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань:

а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян;

б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування;

в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України були внесені до ЄРДР 14.03.2019 року за № 0002567, за яке передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років

Таким чином, за змістом ст. 12 КК України таке кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 цієї статті строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодній особі не було повідомлено про підозру, у зв`язку з неможливістю встановити осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, тому встановлений законодавством строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002567 від 14.03.2020 року закінчився 15.06.2020 року.

Таким чином, слідчий відповідно до вимог абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України безальтернативно був зобов`язаний прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

За таких обставин, вказані заявником у поданій скарзі доводи щодо неповноти та неефективності проведеного слідчим досудового розслідування та не вчиненням ним ряду слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги, проте, не приймаються до уваги, оскільки підставою закриття кримінального провадження слугувало саме закінчення строку досудового розслідування, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України строки досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002567 від 14.03.2019 року сплинули. Слідчий не звертався з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, тому слідчий суддя не вправі приймати рішення про продовження строку досудового розслідування та зобов`язувати слідчого чи прокурора проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91-93, 110, 219, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 10 липня 2020 року слідчого Солом`янського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002567 від 14 березня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: