Справа № 128/1405/20
Провадження №11-кп/801/878/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_7 ,
особи, до якої застосовано
примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
законного представника ОСОБА_10 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01.07.2020, якою задоволено заяву лікаря - психіатра КНП «ВОПЛ №2 ВОР» ОСОБА_7 та продовжено застосований примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні №1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому», відносно пацієнта ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більш ніж на шість місяців,
встановив:
Оскаржувана ухвала судом першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_8 продовжує страждати психічним розладом, на теперішній час продовжує представляє суспільну небезпеку як для себе так і для оточуючих, тому внаслідок стану свого здоров`я потребує продовження застосованого примусового заходу медичного характеру.
В апеляційній скарзі захисник особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру - адвокат ОСОБА_9 просить постановити ухвалу, якою змінити ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру з примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом на лікування у відділенні загального нагляду.
На переконання захисника судом першої інстанції допущена неповнота дослідження обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та особі, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом. Посилається на довідку, надану головним лікарем Чернівецької обласної психіатричної лікарні, згідно якої ОСОБА_8 під час перебування у стаціонарному відділенні № 1 поводив себе спокійно, режим не порушував. Вказує, що її підзахисний визнає свою вину, злочин вчинив після того як потерпілий наніс йому тілесні ушкодження.
Заслухавши доповідь судді по справі, виступ особи, у відношенні якої продовжено примусові заходи медичного характеру, його законного представника та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені апелянтом, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
З огляду на ст. 95 КК України, продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався, належним чином дослідив наявні в матеріалах провадження докази та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви лікаря-психіатра про продовження застосування у відношенні ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Як вбачається з матеріалів провадження, в КНП «ВОПЛ №2 ВОР» у відділенні № 1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому», з 04.12.2019 знаходиться пацієнт ОСОБА_8 , якому установлений діагноз: органічний, переважно маячний (шизофреноподібний) розлад в зв`язку з неуточненим ураженням головного мозку.
ОСОБА_8 перебуває у вищевказаному закладі на підставі ухвал Вінницького районного суду Вінницької області від 24.12.2019 та Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.10.2019 про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги, особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
З висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_8 , за № 19 від 02.06.2020 судом установлено, що ОСОБА_8 на даний час потребує догляду і лікування за своїм психічним станом, тому є необхідність продовження застосованого примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги у «Відділенні № 1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активним типом суспільної небезпеки, чоловічому».
Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 не потребує застосування до нього вказаних примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, суперечать наявним в матеріалах провадження доказам.
В судовому засіданні суду першої інстанції була заслухана лікар-психіатр ОСОБА_11 , яка зазначила, що у пацієнта ОСОБА_8 психічний стан суттєво не змінився, він виявляє маячні ідеї, не критично ставиться до вчиненого суспільно-небезпечного діяння, перебуває в установі на лікуванні ще недовгий час, потребує корекції медикаментозне лікування, а пацієнт спостереженню в режимі посиленого нагляду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свої висновки про необхідність продовження щодо ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру на строк, який не може перевищувати 6 місяців, оскільки виходив з його психічного стану та характеру вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння.
З матеріалів провадження та висновку лікарів-психіатрів не вбачається того, що у ОСОБА_8 покращився стан здоров`я, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах.
Доводи апеляційної скарги захисника спростовуються викладеними у належній формі висновком спеціалістів у галузі психіатрії, розумні підстави для сумнівів у компетентності та об`єктивності яких відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Істотних порушень судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01.07.2020 щодо продовження застосування примусового заходу медичного характеру ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили із дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4