Справа № 128/3132/20
УХВАЛА
Іменем України

30 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 12.02.2020 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання призначено шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 12.11.2018 і остаточно визначено 1 рік 3 місяці позбавлення волі,

про перегляд ч. 1 ст. 309 КК України щодо засудженого,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про перегляд ч. 1 ст. 309 КК України щодо засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», яке мотивоване тим, що відповідно до Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» стаття 309 КК України змінена та викладена в новій редакції.

В судовому засіданні представник установи при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду, пояснив, що в законодавстві відбулися зміни, тому установа звернулась з даним поданням, яким просить переглянути покарання, призначене ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки санкція ч. 1 ст. 309 КК України на даний час не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», оскільки в разі застосування до нього покарання у виді обмеження волі значно збільшиться строк відбування покарання, який встановлено тривалістю 5 років обмеження волі, а тому вважає, що після перегляду призначеного йому покарання його становище значно погіршиться, оскільки за призначеним йому покаранням йому залишилося відбувати покарання орієнтовно ще лише 6 місяців та він не бажає нічого змінювати.

Прокурор в судовому засіданні також заперечив проти задоволення подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», вважає, що у разі застосування до засудженого покарання, що передбачене частиною 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII, із застосуванням ст. 72 КК України, становище засудженого погіршиться в зв`язку зі збільшенням остаточного покарання, оскільки до покарання, призначеного за ч. 1 ст. 309 КК України, слід приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком, що приєнана у вигляді 3 місяців позбавлення, тому остаточне покарання також підлягає до застосування у вигляді позбавлення волі з відповідним перерахунком покарання у вигляді обмеження волі, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні подання.

Вивчивши подання установи виконання покарань, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вирокомХмельницького міськрайонного суду від 12.11.2018 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинівостаточне покарання ОСОБА_5 визначено шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 26.07.2018 у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
Під час відбування покарання за даним вироком ОСОБА_5 був засуджений вирокомХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.02.2020 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання призначено шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 12.11.2018 і остаточно визначено 1 рік 3 місяці позбавлення волі.

Згідно з поданням, початок строку ОСОБА_5 рахується з 17.03.2020, кінець строку 17.06.2021.

Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції на час ухвалення вироку щодо ОСОБА_5 ) передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, було внесено зміни до частини 1 статті 309 КК України та санкція ч. 1 ст. 309 КК України у новій редакції передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Тобто з набранням чинності Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 змінено санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_5 , та яка на даний час передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПКУкраїни, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК.
Зі змісту п. 2 ч. 2 ст. 539 КПКУкраїни випливає, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 ККУкраїни, відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Приведення вироку суду у відповідність до чинного кримінального закону здійснюється, зокрема, згідно з приписами статті 74 КК.
Частиною першою ст. 74 ККУкраїни регламентовано, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, частиною третьою зазначеної статті визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Із аналізу зазначених вище норм випливає, що згідно із змінами, внесеними Законом № 2617-VIII у санкцію частини першої статті 309 КК, максимальним покаранням за вчинення кримінального правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_5 , є покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років.
Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, одному дню позбавленню волі відповідають два дні обмеження волі.
Отже, тлумачення наведених норм права дає можливість дійти висновку про те, що у разі застосування ч. 3 ст. 74 КК України та зниження призначеної засудженому міри покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, таке покарання у виді п`яти років обмеження волі відповідало б позбавленню волі на строк 2 роки 6 місяців, що не покращує становище засудженого, а навпаки погіршує його становище в частині строку відбування покарання.
Водночас суд враховує, що за зазначеним вироком судупокарання ОСОБА_5 призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 12.11.2018 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Тобто остаточне покарання до засудженого може бути визначено лише у вигляді позбавлення волі. Та вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального закону призведе до фактичного перегляду судового рішення, яким при призначенні остаточного покарання зазначена невідбута частина кримінального покарання була врахована при призначенні остаточного покарання, та зниження призначеної засудженому міри покарання за ч. 1 ст. 309 КК України до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, із застосуванням ст. 72 КК України при визначенні остаточного покарання, призведе до погіршення становища засудженого, на чому наголосив в судовому засіданні також сам засуджений, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: