Провадження № 1-в/638/616/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_3 про вирішення питання про приведення вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2019 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, -

встановив:

Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням для вирішення питання про приведення вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2019 року стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року.

Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись, надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність, клопотання підтримали.
Суд, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 рокиНа підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, і покарання, призначеного вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 06 грудня 2018 року, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. При цьому вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 06.12.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 до покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточно покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)».
Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» який набрав чинності 01.07.2020 року, ч.1 ст.309 КК України викладено у наступній редакції: «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.»

Таким чином, після внесених змін ч.1 ст.309 КК України з 01 липня 2020 року не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі.
Згідно ч. 1, 3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Оскільки вищезазначені зміни пом`якшують кримінальну відповідальність, вони мають зворотну дію в часі.
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Частина 3 статті 74 КК України визначає, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
В ч.1 ст.72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають: а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту; б) два дні обмеження волі; в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; г) вісім годин громадських робіт; 2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_4 підлягає заміні призначена міра покарання у виді позбавлення волі, як така, що не передбачена санкцією нового закону за ч.1 ст.309 КК України. При цьому строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України визначається покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі викладеного, ч.ч.1,3 ст.5, ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 06.12.2018 року стосовно засудженого ОСОБА_4 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII в частині призначення покарання за ч.1 ст.309 КК України.
Призначену вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 06.12.2018 року засудженому ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік замінити на покарання, передбачене санкцією нового закону за ч.1 ст.309 КК України, а саме до обмеження волі на строк 2 (два) роки.
В іншій частині вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 06.12.2018 року залишити без змін.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2019 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1