Справа № 352/1542/20
Провадження № 1-кп/352/250/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000319 від 08.08.2019 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, розлученого, на утриманні дітей не має, раніше судимого, останній раз 15.12.2015 вироком Івано-Франківського міського суду за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке відбув 07.11.2018,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду за наступних обставин.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2019, яка набрала законної сили 20.03.2019, ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд та встановлено наступні обмеження, а саме:

знаходитися щоденно за місцем проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня;

з`являтися кожної останньої суботи місяця з 09 год 00 хв. до 10 год. 00 хв., на реєстрацію в кабінет № 8 Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, за адресою:

вул. К. Левицького, 4, м. Тисмениця Івано-Франківської області;

заборонено виїзд в особистих справах за межі Тисменицького району, без дозволу начальника Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області;

заборонено відвідувати ресторани, кафе, бари, магазини, торгові лотки, де реалізуються на розлив та розпиваються спиртні напої.

Про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_2 ознайомлений 12.03.2019, про що свідчить власноручний підпис останнього та, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, надав письмове зобов`язання дільничному офіцеру поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про обов`язок з`являтись кожної останньої суботи місяця з 09 год 00 хв. до 10 год. 00 хв. на реєстрацію в кабінет № 8 Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області за адресою: вул. К.Левицького, 4, м. Тисмениця, Івано-Франківської області

21.05.2019 ОСОБА_2 звернувся до Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про те, що змінив своє місце проживання із АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_2 діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без передбаченого на те дозволу, не повідомивши Тисменицький ВП ГУНП в Івано-Франківській області, 30.06.2019 самовільно залишив місце проживання по АДРЕСА_1 та виїхав за межі Тисменицького району (до м. Івано-Франківськ) та з 30.06.2019 по 14.08.2019 місце його перебування було невідоме.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 працівники поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області не мали реальної можливості здійснювати передбачений чинним законодавством контроль за поведінкою засудженого, щодо якого встановлено адміністративний нагляд, та дотримання ним визначених судом правил та обмежень.

Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, тобто здійснив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена поза розумним сумнівом, а його дії вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_2 раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, відповідно до довідок за №6906 від 09.08.2019 року та за №1928 від 08.08.2019 року на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, розлучений, на утриманні дітей немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді арешту у межах, установлених санкцією ст.395 КК України, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту його фактичного затримання для відбування покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_2 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту його фактичного затримання для відбування покарання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: справу адміністративного нагляду на раніше судимого категорії «адміністративний нагляд» гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1