справа №176/1740/20
провадження №1-кп/176/73/21
В И Р О К
Іменем України

16 січня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, перебуваючого на військовому обліку як непридатного для проходження військової служби, проживаючого за адресою: квартира АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2020 року за №0000563,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03 вересня 2020 року приблизно о 22 годин 00 хвилин, більш точний час не встановлено, знаходився біля пункту охорони на території гаражного кооперативу «Москвич», що по вулиці Шкільній в місті Жовті Води Дніпропетровської області. При цьому, побачив припаркований навпроти пункту охорони, біля гаражу № НОМЕР_2 , автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1978 року випуску, червоного кольору, власником якого є ОСОБА_7 , а фактичним володільцем ОСОБА_6 .. В цей час в обвинуваченого раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна із зазначеного транспортного засобу.

Дочекавшись коли охоронець покине пункт охорони для здійснення обхіду території гаражного кооперативу, а саме приблизно о 00 годин 00 хвилин 04 вересня 2020 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , реалізували свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна із зазначеного автомобіля, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до даного транспортного засобу. Знаходячись поряд з автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 впевнився, що дверцята та вікна автомобіля знаходяться у зачиненому стані. Після чого обвинувачений, за допомогою заздалегідь приготованого для вчинення злочину металевого молотка із дерев`яною ручкою, розбив водійське вітрове скло в дверцятах даного автомобіля та відчинив їх.

Проникнувши до салону автомобіля марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 вирвав з приборної панелі даного транспортного засобу магнітолу марки «Ріоnееr МVН-09UB» належну на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Заволодівши викраденим майном та обернувши його на власну користь, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, після чого розпорядився ним за власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1617 грн. 00 коп., згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №10 від 09.09.2020

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовитись давати покази щодо себе.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Визнання вини ОСОБА_4 не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, потерпілого, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі на певний строк та він не становить небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що скоєне з корисливих мотивів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження на час ухвалення вироку не застосовувався.

Доказів на підтвердження процесуальних витрат у кримінальному провадженні стороною обвинувачення суду не надано.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідно ст. 100 КПК України, суд вважає, що:

- магнітолу марки «Ріоnееr МVН-09UB», що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід залишити у власності останнього;

- молоток із дерев`яною ручкою та металевою ударною частиною, що поміщений до спеціального пакету ЕХР0296107 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, слід знищити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Магнітолу марки «Ріоnееr МVН-09UB», що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у власності останнього.

Молоток із дерев`яною ручкою та металевою ударною частиною, що поміщений до спеціального пакету ЕХР0296107 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1