Справа № 761/929/21
Провадження № 1-кс/761/1511/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 подане у кримінальному провадженні №0000043 від 29.03.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 14 січня 2021 року надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 подане у кримінальному провадженні №0000043 від 29.03.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, про арешт майна.

Вказане клопотання надійшло без порушення строку, визначеного ст.171 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Разом з тим, з матеріалів клопотання не вбачається відповідність документів та предметів речовим доказам, не підтверджені об`єктивними даними, оскільки до клопотання не долучено даних, з яких можливо було б дійти висновку, що документи про накладення арешту на які порушується питання у даному клопотанні, відповідають критеріям речових доказів, тобто можуть бути використані у суді для доведення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Отже, клопотання не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, тому, що у ньому не зазначено підстави відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, всупереч ч.5 ст. 132 КПК України не долучено докази обставин, на які посилається прокурор.

Так у клопотанні, формально перераховані документи та предмети, однак відсутні дані про їх зміст, з чого слідчий суддя не може дійти однозначного висновку про те, що такі документи стосуються обставин, що розслідуються.

При цьому, в постанові слідчого про визнання вказаних документів речовими доказами також не зазначено, у зв`язку із чим такі документи визнаються речовими доказами, які саме обставини, що підлягають доказуванню, такі документи доводять.

А тому, сама по собі наявність такої постанови, яка не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, за відсутності мотивів прийняття постанови і їх обґрунтування, не свідчить про відповідність документів та речей про арешт яких порушується питання речовим доказам.

Не є мотивами прийняття постанови і їх обґрунтуваннями, а також підставами для накладення арешту формальне цитування положень ст.ст. 98, 170 КПК України, як і в постанові слідчого по визнання речовими доказами, так і в клопотанні про накладення арешту.

З огляду на наведене, клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

клопотання відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 подане у кримінальному провадженні №0000043 від 29.03.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, про арешт майна, повернути прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя