справа № 991/7546/20
провадження № 11-сс/991/830/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

06 жовтня 2020 року м.Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2020 року про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 (далі детектива НАБУ) про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000155 від 17 березня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2020 року вказане клопотання задоволено, надано тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з можливістю вилучення їх копій, а саме: договорів (правочинів) з невід`ємними додатками до них, укладених між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та другою стороною, відповідно до положень яких у другої сторони виникають права щодо розпорядження об`єктами житлової і громадської забудови з об`єктами побутового призначення та інженерно-транспортної інфраструктури, що споруджуються на земельній ділянці орієнтовною площею 42,35 га, розташованої між проспектом Правди та вулицею Полковою в Подільському районі міста Києва.

Судове рішення мотивовано тим, що зазначені у клопотанні документи, які можуть перебувати у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », необхідні для встановлення законності відчуження майнових прав на об`єкти забудови, які є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані в якості доказів чи при проведенні судових експертиз, та з метою встановлення суб`єкта господарювання, що здійснював реалізацію майнових прав на об`єктах будівництва для третіх осіб. При цьому слідчим суддею зазначено, що на даний час неможливо у інший спосіб довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 02 жовтня 2020 року адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » , звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 29 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива про тимчасовий доступ до речей і документів.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вказує на істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення, в обґрунтування підстав можливості апеляційного оскарження даної ухвали особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що оскарженим рішенням слідчого судді фактично надано детективу тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів з мотивуванням «надання договорів з другою стороною», який паралізує роботу товариства та позбавить права на здійснення нормальної господарської діяльності, оскільки на думку адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за таким мотивуванням у товариства можливо вилучити усі наявні документи, в тому числі, що можуть стосуватися навіть трудових правовідносин працівників даного товариства, та, оскільки під таке мотивування підпадає будь-який наявний у даної юридичної особи документ, на підставі положень п.10) ст.309 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) ухвала слідчого судді від 29 вересня 2020 року підлягає апеляційному оскарженню.

Мотиви суду.
Законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч.3 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.309 КПК визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, проте за ч.3 цієї статті інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Положеннями розділу ІІ Глави 15 параграфу 1 КПК, які регламентують тимчасовий доступ до речей і документів, не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

При цьому, відповідно до п.10 ч.1 ст.309 КПК під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, якою дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Аналіз вищезазначеної норми свідчить, що апеляційному оскарженню підлягають тільки та ухвала слідчого судді, якою надано дозвіл на вилучення таких документів чи речей, без наявності яких юридична особа чи фізична особа-підприємець не матиме можливості продовжувати здійснювати свою діяльність.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя надав дозвіл на тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх копій щодо окремих договорів (правочинів) з невід`ємними додатками до них, які укладені між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та другою стороною, відповідно до положень яких у другої сторони виникають певні майнові права.

Вирішуючи питання щодо можливості оскарження ухвали слідчого судді від 29 вересня 2020 року суд, окрім іншого, враховує висновок, викладений у постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі №755/16816/17 (провадження №51-9145км18) від 29 серпня 2019 року, відповідно до якого особа, що оскаржує в апеляційному порядку ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має довести, що ця ухвала є предметом апеляційного оскарження в значенні п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України, тобто на цій стадії необхідно довести прийнятність апеляційної скарги, тобто надати prima facie докази тим обставинам, які є суттєвими для вирішення того, чи може бути ухвала слідчого судді оскаржена в апеляційному порядку.
Натомість, в апеляційній скарзі адвокатом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », посилаючись на положення п.10 ч.1 ст.309 КПК, не приведено жодного обґрунтування відносно того, що вказані в ухвалі слідчого судді речі і документи, до яких надано тимчасовий доступ, посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності або інших, за відсутності яких ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (інша юридична особа, фізична особа-підприємець), матиме перешкоди у здійсненні своєї діяльності.

При цьому, суд звертає увагу на передбачену оскаржуваною ухвалою можливість вилучення саме копій таких документів, що не може свідчити про позбавлення товариства можливості вести свою господарську діяльність та/або про створення перешкод у її здійсненні.

Відтак, за таких обставин ухвала слідчого судді від 29 вересня 2020 року, якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не підлягає апеляційному оскарженню, про що вірно зазначено в її резолютивній частині.

За вимогами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Так, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги, про що неодноразово зазначалося у подальшому в практиці Європейського суду з прав людини.

На підставі вищевикладених обставин, оскільки рішення слідчого судді про застосування заходу забезпечення кримінального провадження тимчасового доступу до речей і документів без наявності передумов, передбачених положеннями п.10 ч.1 ст.309 КПК, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131,132,159, 309,392, 399 КПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2020 року про тимчасовий доступ до речей і документів, відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1