У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

Учасники судового провадження:

заявник ОСОБА_5
( в режимі відео-конференції з приміщення Приморського районного суду м. Одеси)
встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати відповідальних осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві внести до ЄРДР відповідні відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві від 08.09.2020 року.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування за його заявою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

08.09.2020 року ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про внесення відомостей до ЄРДР щодо ухвалення , на його думку, завідомо неправосудного судового рішення суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Оскільки відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, він звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що заява ОСОБА_5 від 08.09.2020 року не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, ст.364 КК України та ст.366 КК України. Фактично заява, подана до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, свідчить про незгоду скаржника з прийнятим суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судового рішення від 11 жовтня 2019 року за результатами розгляду апеляційного провадження №11-сс/813/1143/19, номер справи 522/2687/19, провадження 1-кс/522/2751/19, під час оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 від 02.09.2019 року, відповідно до якого постановлено нову ухвалу та відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 .. Разом з тим, незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_5 .

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 08.09.2020 року ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із заявою про внесення відомостей до ЄРДР щодо ухвалення, на його думку, завідомо неправосудного судового рішення суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Оскільки відомості про скоєння злочину до ЄРДР внесені не були, він звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що заява ОСОБА_5 від 08.09.2020 року не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, ст.364 КК України та ст.366 КК України. Фактично заява, подана до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, свідчить про незгоду скаржника з прийнятим суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судового рішення від 11 жовтня 2019 року за результатами розгляду апеляційного провадження №11-сс/813/1143/19 , номер справи 522/2687/19, провадження 1-кс/522/2751/19, під час оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 від 02.09.2019 року, відповідно до якого постановлено нову ухвалу та відмовлено у задоволенні скарги. Разом з тим, незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_5 .

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_5 від 08.09.2020 року за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, ст.364 КК України та ст.366 КК України. Дана заява, свідчить про незгоду скаржника з прийнятим суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судового рішення від 11 жовтня 2019 року за результатами розгляду апеляційного провадження №11-сс/813/1143/19 , номер справи 522/2687/19, провадження 1-кс/522/2751/19, під час оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 від 02.09.2019 року, відповідно до якого постановлено нову ухвалу та відмовлено у задоволенні скарги.

Разом з тим, незгода з рішенням суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, а незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення. За такого, відсутні підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_5 .

Посилання апелянта на те що, викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, з таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, слідчий суддя постановив законну та обґрунтовану ухвалу, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді