СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1565/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2020 за № 0003811, за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лоташеве Тальнівського р-ну Черкаської обл., українця, громадянина України, РНОКПП невідомий, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники провадження:

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 12.09.2020 приблизно о 15 год. 40 хв., знаходячись біля будинку № 9 по вул. Василя Стуса у м. Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 на загальну суму 549 грн 00 к.

Так, ОСОБА_3 12.09.2020 побачив свого знайомого ОСОБА_6 , який перебував неподалік будинку № 9 по вул. Василя Стуса у м. Києві, який на той момент розмовляв по мобільному телефону. Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_6 та несподівано для останнього наніс рукою удар в область щелепи та вихопив, шляхом ривка, з його лівої руки мобільний телефон марки «Vericon Carbon», чорного кольору, загальною вартістю 499 грн 00 к., який належить ОСОБА_6 , в якому знаходилася сім-карта абонентського номеру НОМЕР_1 , вартістю 50 грн 00 к., на рахунку якої грошові кошти були відсутні.

З метою незаконного, відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , тримаючи у своїх руках вказаний телефон, відразу ж пішов у напрямку вул. Доброхотова, що у м. Києві, незважаючи на те, що ОСОБА_6 вимагав повернути належний йому телефон. Тим часом, ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що за його діями спостерігає ОСОБА_6 , на вимогу останнього повернути належний йому телефон не відреагував і, побоюючись бути затриманим та в подальшому притягнутими до відповідальності за його дії, залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 12.09.2020 приблизно о 15 год. 40 хв. повертався з роботи та проходив біля будинку № 9 по вул. Василя Стуса. У нього розрядився мобільний телефон і йому треба було терміново зателефонувати. В цей час він побачив знайомого ОСОБА_6 , який розмовляв по мобільному телефону. Він підійшов до нього та попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка, однак ОСОБА_6 йому відмовив. Він вдарив ОСОБА_6 рукою в область щелепи та, шляхом ривка, вихопив з його руки мобільний телефон марки «Vericon Carbon» та пішов у бік вул. Доброхотова. Відійшовши приблизно на 20 м. він був затриманий працівниками поліції, яким одразу віддав мобільний телефон. На даний час ОСОБА_6 мобільний телефон повернуто. У вчиненому щиро каявся, просив не позбавляти його волі, оскільки має тяжко хвору матір.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, вислухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 12.09.2020 приблизно о 15 год. 40 хв., перебуваючи біля будинку № 9 по вул. Василя Стуса в м. Києві, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,судом не встановлено.

Таку обтяжуючу обставину як рецидив злочинів, на яку посилається прокурор, суд не бере до уваги виходячи з такого.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 20.06.2006 було засуджено за ч. 4 ст. 152; ч. 3 ст. 153; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Згідно зі ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 4 ст. 152; ч. 3 ст. 153 КК України станом на день ухвалення вироку відносилися до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 9 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 та 3 ст. 90 КК України встановлено, що строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання. Якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Згідно з постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 07.07.2011 ОСОБА_3 звільнено умовно достроково на невідбутий термін покарання 2 роки 9 місяців 12 днів. З місць позбавлення волі ОСОБА_3 звільнився 15.07.2011 року.

Враховуючи наведене, станом на день вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме 12.09.2020, останній є особою, яка не має судимості, а відтак така обтяжуюча обставина як рецидив злочинів відсутня.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, зі слів проживає у цивільному шлюбі, має хвору матір, офіційно не працевлаштований, пільгами не користується, має місце реєстрації у Черкаській обл., та тимчасово проживає у м. Києві, за даними облікової документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, документів, які б свідчили про неосудність ОСОБА_3 суду не надано, раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, те, що він раніше не судимий, має хвору матір, яка потребує стороннього догляду, проживає у цивільному шлюбі, думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з триманням під вартою, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_3 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою, а саме: з 12.09.2020 до 26.11.2020 включно.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання негайно.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Vericon Carbon», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у належного володільця.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копію вироку в частині запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_3 у вигляді домашній арешт направити для виконання до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (м. Київ, пр. Перемоги, 109).

Суддя: ОСОБА_1