справа №619/4153/20
провадження №1-кп/619/125/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт №0000741 від 24.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта - середня, одруженого, працюючого зварювальником на заводі «Хартрон» м.Харкова, по трудовому договору, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 31.07.2017 за вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України 4/чотири роки позбавлення волі; звільнений 08.04.2019 за відбуттям покарання ,-

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч. 1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
21.09.2020 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч. 1 ст. 152 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000741 від 24.06.2020.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 12.11.2020 було продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 11.01.2021 року, включно.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2/два/ місяці відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбаченні п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 12.11.2020 було продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 11.01.2021 року, включно.

Згідно абз.2 ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.
Санкція ч. 1 ст. 152 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , передбачає покарання на строк від трьох до п`яти років позбавлення волі.
У контексті практики Європейського суду з прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Суд враховує, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не перестали існувати.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , суд оцінює у сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі, судимість не погашена у встановленому Законом порядку, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується.
Суд бере до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини, судимість у якого не скасована, у разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, не досліджені матеріали справи, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за доцільне продовжити строк застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому нетяжкого злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.
До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню не завершено, не досліджені матеріали справи, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.
Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 331, 392 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч. 1 ст. 152 КК України вважати продовженим до 05 березня 2021 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1