Ухвала
іменем України

4 вересня 2020 року
м. Київ

справа № 320/4520/15-к
провадження № 51-6672км18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 .
Встановлені обставини
21 серпня 2020 року захисник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник просить переглянути згадані ухвали місцевого та апеляційного судів у касаційному порядку.
Мотиви Верховного Суду
З положень ч. 1 ст. 116 КПК вбачається, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою, якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Згідно зі ст. 115 КПК при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні,

а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до трек-номеру 272 на конверті, захисник 21 серпня

2020 року звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого

2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 , строк оскарження яких для нього сплинув 9 липня 2020 року.

При цьому в касаційній скарзі не порушується перед касаційним судом питання про поновлення пропущеного строку на оскарження цих судових рішень.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Положеннями кримінального процесуального закону не передбачено права суду касаційної інстанції вирішувати питання поновлення пропущеного строку за власної ініціативи без відповідної заяви заінтересованої особи.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга подана до касаційного суду з пропуском строку на касаційне оскарження і без клопотання про поновлення пропущеного строку, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 3

ст. 429 КПК повернути касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого

2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 разом із усіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3