Провадження № 1-кс/201/3853/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001795 від 22.10.2020 року, клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Солікамськ Пермської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше судимого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказала на те, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за злочини скоєнні проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову повторно скоїв аналогічний злочин.

Так ОСОБА_4 , 21 жовтня 2020 року приблизно о 16.00 годині зайшов до приміщення комунального підприємства «Дніпропетровський обласний клінічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», що розташоване по вул. Космічній, 21 в м. Дніпрі. В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

21 жовтня 2020 року приблизно о 16 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом підбору ключа, проник до приміщення кабінету № 322-А, розташованому на третьому поверсі комунального підприємства «Дніпропетровський обласний клінічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», що розташований по вул. Космічній, 21 в м. Дніпрі, звідки повторно, таємно, викрав майно, а саме: ноутбук марки «Lenovo» ideapad 8IDE, серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 11000 грн., що належить ОСОБА_8 .

З метою утримання викраденого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням в інше приміщення, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відомості про вчинений злочин за вищезазначених обставин були зареєстровані у Єдиному реєстру досудових розслідувань за № 0001795 від 22.10.2020 року.

03 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 00001795 від 22.10.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене максимальне покарання у виді шести років позбавлення волі, не працевлаштований і не має постійного доходу, а отже, може переховуватися від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни показань останніх з огляду на обізнаність щодо їх анкетних даних і місця проживання, а також підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих аналогічних злочинів, що свідчить про наявність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав і просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність належних доказів наведених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також міцність соціальних зв`язків підозрюваного та стану здоров`я останнього, що є підставою для відмови у застосуванні до підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу та застосуванні до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, який забезпечить належне виконання останнім процесуальних обов`язків. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника та просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить до наступних правових висновків.

Як встановлено з матеріалів клопотання, СВ Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 жовтня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001795, щодо обставин таємного викрадення 21 жовтня 2020 року близько 16.05 години з приміщення КП «Дніпропетровський обласний клінічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», розташованого по вул. Космічній. 21 в м. Дніпрі, майна потерпілої ОСОБА_8 , за попередньою правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

03 листопада 2020 року у цьому кримінальному провадженні № 00001795 від 22.10.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22 жовтня 2020 року; протокол огляду місця події від 22 жовтня 2020 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 22 жовтня 2020 року; протокол допит свідка ОСОБА_9 від 30 жовтня 2020 року та заява про добровільну видачу викраденого ноутбуку, який свідок придбав у раніше не знайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_10 ; протокол огляду вилученого ноутбука від 30 жовтня 2020 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 жовтня 2020 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_9 вказав на фотознімок із зображенням підозрюваного ОСОБА_4 , як на особу, яка продала свідкові викрадений ноутбук за 500 гривень, у зв`язку із чим, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись у обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існує ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду , а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень, оскільки з матеріалів клопотання встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого він підозрюється належить до категорії тяжкого злочину, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, останній на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину у іншому кримінальному провадженні, в межах якого йому ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2020 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був замінений на заставу після її сплати у визначеному розмірі, у зв`язку із чим, зазначені обставини самі по собі можуть свідчити про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. У той же час, слідчий суддя при оцінці цих ризиків враховує у сукупності всі обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушенні і дані про особу підозрюваного, та вважає, що ці ризики, передбачені пунктами 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є актуальними, проте не є вирішальними при обранні запобіжного заходу.

В той же час, доводи сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу на потерпілу і свідків, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання, оскільки прокурором не надано жодних фактичних обставин і не наведено переконливих фактів наявності такого ризику, а є лише припущенням сторони обвинувачення.

У зв`язку із чим, цей ризик не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором, на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, ризики переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, майновий стан, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо ОСОБА_4 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено. У зв`язку з цим, на переконання слідчого судді, є підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений у клопотанні.

У своєму клопотанні стороною обвинувачення приділено недостатньо уваги, чому більш м`який запобіжний захід не зможе уберегти від тих ризиків, на які вона посилається. Враховуючи це, слідчий суддя самостійно оцінює кожний запобіжний захід і ризики, яким він зможе запобігти, у зв`язку із чим, аналізуючи в сукупності матеріали клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, достатнім запобіжним заходом є цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених пунктами 1, 4, 8 частини 5 статті 194 КПК України, що зможуть виступити достатніми стримуючими факторами для існуючих ризиків. Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України», заява № 33579/04 п. 62, в якому зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184-187, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , внесеного під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001795 від 22.10.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк досудового розслідування, а саме: до 03 січня 2021 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , строком до 03 січня 2021 року, обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою у визначені дату, час і місце до слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом є 03 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1