Номер провадження: 11-кп/813/1673/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003183 від 19.05.2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області, Саратського р-н, с. Плахтіївка, громадянин України, працевлаштований в ПП «Гефест» на посаді начальника монтажного відділу, одружений, має на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: Одеська область, Саратовський р-н, с. Плахтіївка, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:
засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 44, ч. 2 ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1 791 грн. 35 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що 16.05.2016 року, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, вийшов із вищевказаної квартири, де знаходився ОСОБА_9 , після чого умисно наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1296 від 20.05.2016 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію його дій, а також призначене покарання та звільнення його від відбування призначеного покарання, просить вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що в цій частині висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, стягнута компенсація за моральну школу є для нього занадто великою з урахуванням його матеріального та сімейного стану, оскільки він має на утриманні дружину, доньку та батьків пенсіонерів.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, як нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад 21 день, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений, як зазначалось, не оспорює доведеність вини, кваліфікацію його дій встановлених у вироку суду, а також призначене покарання та звільнення його від відбування призначеного покарання,оскаржує вирок суду тільки в частині вирішенні цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди.
Згідно ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.ст. 23 ч. 3, 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, у вироку суду, відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, з урахуванням встановлених обставин злочину, а також встановлення обставин, зазначених в цивільному позові, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 15 000 грн. моральної шкоди.
У вироку суду належним чином мотивоване рішення щодо задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, а також наведені докази та обставини, які були зазначені позивачем в позові та доведені під час судового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, суд прийняв до уваги характер і тривалість фізичних та моральних страждань потерпілого від злочинних дій обвинуваченого, який наніс потерпілому ушкодження середньої тяжкості, а також, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого були порушені життєві зв`язки та нормальне спілкування потерпілого з оточуючими.
Апеляційний суд вважає, що визначений у вироку суду розмір моральної шкоди, стягнутий на користь потерпілого ОСОБА_9 , є справедливим і співрозмірним з понесеними останніми фізичними та моральними стражданнями від злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений не навів жодних норм законодавства, а також конкретних обставин, які б ставили під сумнів обґрунтованість та законність вирішення у вироку суду цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди.

Під час розгляду апеляційної скарги обвинувачений пояснив, що він має постійну роботу, отримує зарплату в розмірі 8000 грн. щомісячно, його батьки отримують пенсії, однак йому є куди витратити зароблені грошові кошти, компенсацію за моральну шкоду потерпілому має бути визначено в сумі 1000 грн., яка буде достатньою.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого, так як у вироку суду встановлений розмір компенсації за моральну шкоду в сумі 15000 грн. на підставі вимог закону та належних та допустимих доказів, які обвинувачений в апеляційній скарзі та при її розгляді не оспорював.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оскаржував висновок суду щодо стягнення з нього матеріальної шкоди.

На підставі наведеного, з урахуванням положень ст.ст.407,409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, при вирішенні цивільного позову в кримінальному провадженні суд першої інстанції не порушив вимог законодавства, підстав для зміни або скасування вироку з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись вимогами ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 44, ч. 2 ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошено 20.11.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3