Справа № 539/1749/20
Провадження № 1-кп/539/198/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В`язівок Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
14.12.2019 року, приблизно о 01 годині, ОСОБА_6 перебував у парку ім.Донченка, що у м.Лубни Полтавскої області. В цей час він побачив свою співмешканку ОСОБА_7 , яка йшла по доріжці парку разом із ОСОБА_5 і на ґрунті ревнощів у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень останньому.
Так, ОСОБА_6 маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 , після чого кистями правої та лівої руки стиснутими у кулак, умисно наніс ОСОБА_5 не менше семи ударів в обличчя, від яких останній впав на землю. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , під час того, як ОСОБА_5 знаходився в положенні лежачи на землі, наніс йому не менше дванадцяти ударів ногами та руками в ділянку голови.
Своїми умисним діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення, забитої рани лівої брови, синців обличчя, синців лівої та правої завушної ділянки, саден нижньої повіки правого ока, спинки носу, в лівій завушній ділянці, лівої і правої долоні, лівого і правого надколінника, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №212 від 23.12.2019 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, щиро кається у скоєному.
Показання ОСОБА_6 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_6 визнав повністю, щиро кається, сприяв розкриттю злочину і суд визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставини, що, відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, зважаючи на висновок органу пробації, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу.
Потерпілим у справі ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування 2462,89 гривень матеріальної шкоди та 150000 моральної шкоди.
Матеріальну шкоду потерпілий обґрунтовує тим, що внаслідок його лікування отриманих тілесних ушкоджень він поніс матеріальні збитки на придбання ліків, на суму 2462,89 гривні, на підтвердження чого надав документальні докази, а саме: фіскальні чеки на вказану суму.
Крім цього, діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому спричинено моральну шкоду, яку останній мотивує тим, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень, він зазнав фізичного болю, душевних страждань, пережив емоційний стрес.
Суд вважає, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Позов потерпілого в частини стягнення матеріальних збитків, пов`язаних із придбання ліків та лікуванням, підлягає задоволенню у повному обсязі. Такі вимоги визнані обвинуваченим в повному обсязі і підтверджені відповідними товарними чеками.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1