Справа № 752/1858/19
Провадження № 1-кс/752/6869/20
У Х В А Л А

11.12.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,, розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 05.01.2019 р. та закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 05.01.2019 р. та закриття кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.03.2019 р.

З Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 29.01.2019 р. (справа № 752/1858/19, провадження № 1-кс/752/1389/19) накладено арешт на зазначену квартиру у кримінальному провадженні № 0000062 від 05.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, досудове розслідування у якому проводиться Голосіївським УП ГУ НП у м.Києві.

Заявник посилається на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває більше 18 місяців і жодній особі не було повідомлено про підозру. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень прокурор або слідчий у кримінальному провадженні не звертались до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування. Оскільки строк досудового розслідування закінчився, відповідно на даний час відсутні підстави для подальшого забезпечення збереження речових доказів, а отже і відпала мета арешту майна.

З огляду на викладене, з метою недопущення в подальшому прав власника майна, заявник просить закрити кримінальне провадження № 0000062 на підставі п.9 ст.284 КПК України в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування та скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок бездіяльності слідчого, який своєчасно не вніс відомості до Реєстру заборон нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 була реалізована і придбана ОСОБА_4 , яка є добросовісним набувачем. Наявність обтяження даної квартири протягом тривалого часу порушує права власника майна. Крім того, адвокат звернув увагу слідчого судді на закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, відсутності ухвали слідчого судді про його продовження, а отже і втрату підстав для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, надавши матеріали кримінального провадження.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 000062 від 05.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шляхом шахрайства квартирою АДРЕСА_1 .
29.01.2019 р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м.Києва накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді є збереження речових доказів.

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.03.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 250.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Як встановлено слідчим суддею, відомості про кримінальне провадження № 0000062 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, що є особливо тяжким злочином.
Відповідно до положено ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Як встановлено слідчим суддею у кримінальному провадженні № 000062 від 05.01.2019 будь-якій особі не повідомлено про підозру.
Матеріали кримінального провадження не містять рішення слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, який фактично закінчився 05.07.2020 р., а також в матеріалах кримінального провадження відсутнє будь-яке процесуальне рішення слідчого або прокурора про закінчення досудового розслідування.
В даному випадку, з огляду на фактичне завершення строків досудового розслідування, підстави для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження відсутні, оскільки існування таких обтяжень порушують права власника майна.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що підстави для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів відсутні, і зазначений арешт майна порушує права власника на вільне володіння і користування ним, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в частині скасування арешту майна, в зв`язку з чим воно підлягає задоволенню.
Підстави для закриття кримінального провадження визначені положеннями ст.284 КПК України.
В силу положень ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.
В даному випадку з клопотанням про закриття кримінального провадження звернулась особа, права та інтереси якої обмежувались в даному кримінальному провадженні шляхом накладення арешту на майно, що їй належить.
З огляду на те, що слідчим суддею прийнято рішення про скасування арешту майна, обмеження прав ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження є припиненим, а отже підстав для закриття кримінального провадження за клопотанням власника арештованого майна слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 219, 284, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 05.01.2019 р. та закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 29.01.2019 р. (справа № 752/1858/19, провадження № 1-кс/752/1389/19) у кримінальному провадженні № 0000062 від 05.01.2019 р.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя