Справа №: 398/1810/20
провадження №: 1-кс/398/481/20
УХВАЛА
Іменем України

"30" липня 2020 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання про заміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.06.2020 року за №0001133, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.152 КК України відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія смт. Пантаївка, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , де просить змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисту поруку.

Клопотання обґрунтовано тим, що відсутні свідки, які були очевидцями скоєного, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, а депутати Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виявили бажання взяти на поруки ОСОБА_7 .

Підозрюваний та його захисник підтримали клопотання повністю та просили його задоволити.

Прокурор, начальник СВ та потерпіла у судовому засіданні заперечували щодо зміни запобіжного заходу, вказуючи на ту обставину, що досудове слідство не завершено, а показання свідків є належним та допустимим доказом лише під час розгляду кримінального провадження судом, тому наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання та матеріали досудового слідства, слідчий суддя встановив наступне.

Стаття 201 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001133 виявлено підстави для оголошення підозри та 09.06.2020 року слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146 КК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 08 червня 2020 року близько 05 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, без отримання усного чи письмового дозволу від ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що порушує недоторканність житла, через незачинені двері, незаконно проник до житла останньої, а саме житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив конституційне право потерпілої ОСОБА_15 на недоторканність житла.

Крім того, 08.06.2020 року близько 05 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 на автомобілі Volkswagen Golf з державними номерними знаками НОМЕР_1 прибув до буд. АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення ОСОБА_5 із заподіянням їй фізичних страждань. У подальшому ОСОБА_7 незаконно проник до будинку за вищевказаною адресою та протиправно, відкрито, без дозволу ОСОБА_5 , нехтуючи вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, та статті 1 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень, якою визначено, що ніхто не може піддаватися насильницькому зникненню, підійшов до останньої та застосовуючи фізичну силу, спричинивши тим самим фізичні страждання, силоміць помістив ОСОБА_5 до автомобіля Volkswagen Golf з державними номерними знаками НОМЕР_1 , на якому поїхав до будинку АДРЕСА_2 . Прибувши до вищевказаного дому ОСОБА_7 , продовжуючи погрожувати фізичною розправою та застосовувати фізичну силу, змусив ОСОБА_5 пройти до будинку, чим остаточно позбавив потерпілу можливості пересуватися і обирати місце свого перебування. У подальшому ОСОБА_7 дозволив ОСОБА_5 залишити територію дому та двору, таким чином умисно, відкрито вилучивши потерпілу проти її волі з місця перебування та перемістивши в інше місце, тобто, викравши її.

Крім того, 08.06.2020 року близько 05 години 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 на автомобілі Volkswagen Golf з державними номерними знаками НОМЕР_1 прибув до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , з якою він перебував в близьких відносинах. Зайшовши до приміщення будинку ОСОБА_7 , погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_5 та її родині, змусив останню слідувати за ним. У подальшому ОСОБА_7 посадив ОСОБА_5 до вищевказаного автомобіля, на якому поїхав до будинку АДРЕСА_2 . Зайшовши до приміщення будинку у ОСОБА_7 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, виникло бажання з використанням власних геніталій вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_5 без її добровільної згоди. У подальшому, з метою реалізації своїх дій, ОСОБА_7 діючи умисно та цілеспрямовано, з метою реалізації своєї статевої пристрасті та подолання опору потерпілої, повалив ОСОБА_5 на ліжко та почав наносити з правої та з лівої сторони удари руками по голові та тулубу. Після цього ОСОБА_7 , знявши з ОСОБА_5 одяг та роздягнувшись сам, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, тримаючи в руках предмет, зовні схожий на ніж, продовжуючи погрожувати фізичною розправою та застосовувати фізичне насильство, проти волі та без добровільної згоди особи здійснив дії сексуального характеру, з використанням власних геніталій, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням у тіло ОСОБА_5 .

Досудовим слідством дії ОСОБА_7 кваліфікуються як скоєння злочинів передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 152 КК України.

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк запобіжного заходу вираховується з 13 години 15 хвилин 08 червня 2020 року, тобто з часу фактичного затримання. Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 13 години 15 хвилин 06 серпня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвала щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не оскаржена до Кропивницького апеляційного суду, зокрема підозрюваним.

До залу судового засідання з`явилися лише ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які назвалися депутатами селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та зверталися з заявами до суду, де вказано про їх бажання забезпечити особисту поруку підозрюваному.

У судовому засіданні ОСОБА_10 надала посвідчення депутата однак ОСОБА_9 не надав посвідчення, а надав довідку, що він є депутатом.

Слідчий суддя критично ставиться до довідки наданої ОСОБА_9 з тих підстав, що документ не містить вихідного реєстраційного номера, який зазначається також у журналі вихідної кореспонденції селищної ради, а також відсутня дата видачі такої довідки. Крім того, на даній довідці міститься підпис іншої особи, а не голови Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Отже, суду не надано доказу про повноваження ОСОБА_9 як депутата Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області тощо.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності депутатських повноважень у ОСОБА_10 не може бути переконливою підставою для суду щодо довіри при застосуванні такого запобіжного заходу як особиста порука. Більш того, за наявності одного поручителя у даному випадку, довіра має бути особливою, як на це вказує ч. 1 та 2 ст. 180 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Так на момент розгляду клопотання наданими до нього матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146 КК України, і такі докази є достатніми на час розгляду цього клопотання.

Перевіряючи предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи вказані стороною обвинувачення щодо можливості ризиків підозрюваного впливати на свідків і потерпілу, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не зменшилися та продовжують існувати.

З огляду на викладене, враховуючи особу підозрюваного, який не працевлаштований, міцність його соціальних зав`язків, зокрема відсутність малолітніх та неповнолітніх дітей, а лише наявність батьків, показання свідка ОСОБА_16 , яка вказувала на дані, що характеризують підозрюваного та підтвердила інформацію про наявність іншого кримінального провадження щодо підозрюваного, бо її донька терпіла побиття та зґвалтування від останнього, а сама свідок відчула на собі агресію підозрюваного у виді побиття шибок у помешканні, тому слід вважати доведеними стороною обвинувачення те, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, і що наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи приписи ст. 178 КПК України, адвокатом не спростовано наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки за інкриміновані злочин передбачено, зокрема, покарання виключно у виді позбавлення волі, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, які є очевидцями подій та мешканцями одного населеного пункту, тому зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 180, 200-201 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на більш мякий.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_17 НЕРОДА