Справа № 725/4866/16-к
Провадження № 11-кп/4808/57/20
Категорія ч.1 ст. 368 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретарів с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

виправданої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську кримінальне провадження за апеляційними скаргами (далі АС) прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 , на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 червня 2018 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , вдова, на утриманні має неповнолітнього сина, працює на посаді директора Чернівецького коледжу ЛНАУ, раніше не судима, громадянка України, -

визнано невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК і по суду виправданою.

Провадження у справі закрито.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Згідно з оскарженим вироком суд встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що наказом ректора Львівського національного аграрного університету за № 645-к від 05.11.2014р. призначено на посаду директора Чернівецького коледжу Львівського національного аграрного університету та укладено з нею контракт строком на 5 років з 05.11.2014 по 04.11.2019р.. ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора Чернівецького коледжу Львівського національного аграрного університету (далі по тексту Чернівецький коледж ЛНАУ), відповідно до положень розділу 1 Контракту з керівником структурного підрозділу Львівського національного аграрного університету здійснює керівництво Коледжем на підставі єдиноначальності у відповідності з чинним законодавством України, рішеннями уряду та Статуту ЛНАУ і зобов`язується забезпечувати його високоефективну фінансово - господарську діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за ним державного майна, а також забезпечена законодавством правами і обов`язками, визначеними розділом 2 даного Контракту, необхідними для належного здійснення повноважень керівництва Коледжем, зокрема зобов`язана забезпечити стійке фінансово-економічне, господарське становище Коледжу, його виробничу та комерційну діяльність, дотримання чинного законодавства у бюджетній та податковій сфері, дотримання умов колективного договору та правил внутрішнього трудового розпорядку, своєчасне і повне внесення платежів до бюджету та позабюджетних фондів, недопущення заборгованості із виплати заробітної плати і стипендій та оплати за енергоносії, своєчасні розрахунки з установами, організаціями, банками, постачальниками та іншими організаціями, тобто уповноважена на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже є службовою особою.

На початку квітня 2016 року до директора Чернівецького коледжу ЛНАУ звернувся ОСОБА_11 , щодо одержання інформації про можливість оренди приміщення спортивного залу Коледжу з метою організації у ньому занять по фітнесу у позаурочний час з особами, які не є учнями Коледжу.

В ході розмови 15.04.2016р. ОСОБА_12 , обіймаючи посаду директора Чернівецького коледжу ЛНАУ та достовірно знаючи, що відповідно до умов Контракту від 05.11.2014р., письмового Доручення ректора від 05.11.2014р. за №376, положень статті 287 Господарського кодексу України та статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», є уповноваженою службовою особою на укладання угод від імені Коледжу, в тому числі угод з оренди нерухомого майна площею до 200 квадратних метрів, маючи в силу займаної посади реальну можливість надати ОСОБА_11 та іншим особам безперешкодний доступ та можливість користуватись приміщенням спортивного залу Коледжу, усвідомлюючи те, що підпорядковані їй працівники Коледжу (сторожі) беззаперечно виконуватимуть її вказівку щодо надання вільного доступу таким особам в позаурочний час до приміщення спортивного залу, розуміючи, що процес надання в оренду приміщення є тривалим та вимагає оформлення значної кількості необхідних документів, а орендна плата підлягає перерахуванню орендарем виключно на офіційний рахунок коледжу в безготівковій формі, і бажаючи обійти вказаний порядок та незаконно збагатитись, перебуваючи у власному службовому кабінеті на другому поверсі приміщення Чернівецького коледжу ЛНАУ, по вулиці Доброго, 4, в місті Чернівці, діючи умисно та з корисливих мотивів, переслідуючи мету отримання неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням свого службового становища в інтересах ОСОБА_11 , повідомила останнього про можливість здачі в оренду приміщення спортивного залу Чернівецького коледжу ЛНАУ (площею 66,40 квадратних метрів) в обхід офіційно визначеного законом порядку, а саме під її особисту гарантію як директора закладу, без оформлення будь-яких офіційних документів на право користування (оренди) приміщенням, з наданням їй особисто грошових коштів з розрахунку 750 гривень за один місяць оренди приміщення.

10.05.2016р. приблизно о 13 годині ОСОБА_12 , знаходячись в приміщенні свого службового кабінету, бажаючи завершити свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, із корисних спонукань, зустрілася з ОСОБА_11 для одержання від нього попередньо обумовлених грошових коштів. Під час розмови завірила ОСОБА_11 про вчинення нею особисто в його інтересах дій направлених на вільний допуск в приміщення коледжу та гарантувала безперешкодне користування приміщенням спортивного залу за час її роботи на посаді директора, після чого отримала від ОСОБА_11 попередньо визначені нею в якості неправомірної вигоди за надання в оренду приміщення спортивного залу грошові кошти в сумі 6000 грн., в розрахунку по 750 гривень в місяць за наступні 8 місяців до кінця 2016 року, чим довела свій злочинний умисел до кінця.

Крім цього, ОСОБА_8 працюючи на посаді директора Чернівецького коледжу Львівського національного аграрного університету, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, тобто будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах інженера з ремонту Коледжу ОСОБА_13 , діючи умисно та всупереч інтересам установи і власній посадовій інструкції та контракту, з метою забезпечення списання бюджетних грошових коштів, виділених бухгалтерією в якості авансу на закупівлю паливно-мастильних матеріалів для орендованого Коледжем автомобіля, перебуваючи у приміщенні коледжу по вулиці Доброго, 4 в місті Чернівці, у період часу з 06.04.2016р. по 30.06.2016р., використовуючи службову та матеріальну залежність секретаря ОСОБА_14 , надала останній вказівку виготовити на робочому комп`ютері наказ за номером «6/1-в» з назвою «Про відрядження в м. Тлумач», у який внести завідомо неправдиву інформацію про відрядження ОСОБА_8 в місто Тлумач 05.04.2016р. і необхідності списання для вказаних цілей пального на автомобіль марки «SangYong Rexton» з номерним знаком НОМЕР_1 . Після роздрукування вказаного наказу ОСОБА_8 дала вказівку ОСОБА_14 здійснити реєстрацію вказаного наказу в «Книзі реєстрації розпоряджень про відрядження» шляхом вчинення запису між записами про реєстрацію наказів за № 5 та № 6.

Далі ОСОБА_8 достовірно знаючи, що 05.04.2016р. ніяких виїздів на орендованому службовому транспорті «SangYong Rexton», з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Тлумач Івано-Франківської області не здійснювала та перебувала постійно на території міста Чернівці, усвідомлюючи, що вказаний наказ є завідомо підробленим, діючи з метою надання йому юридичної сили та завершеного вигляду, перебуваючи у вказаний вище період часу в приміщенні власного службового кабінету, поставила власноручно в графі «директор» підпис, чим здійснила службове підроблення офіційного документа Коледжу.

Крім цього, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що в бухгалтерію, окрім підробленого нею наказу № 6/1-в від 05.04.2016, необхідно надати і подорожній лист, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби та в інтересах інженера з ремонту Коледжу ОСОБА_13 , користуючись службовою підпорядкованістю та матеріальною залежністю завідувача навчально-виробничими майстернями Коледжу ОСОБА_15 , діючи умисно та з метою забезпечення списання бюджетних грошових коштів, виділених бухгалтерією в якості авансу на закупівлю паливно-мастильних матеріалів для орендованого Коледжем автомобіля «SangYong Rexton» з номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи у приміщенні коледжу по вулиці Доброго, 4 в місті Чернівці, у період часу з 06.04.2016р. по 30.06.2016р., надала вказаний підроблений наказ ОСОБА_15 та зобов`язала заповнити бланк «Подорожнього листа службового легкового автомобіля» із зазначенням в ньому завідомо неправдивих відомостей про показання спідометра при виїзді 05.04.2016р. та поверненні автомобіля і витрати пального під час проїзду, після чого зареєструвати в «Журналі обліку руху дорожніх листів».

Далі ОСОБА_8 достовірно знаючи, що 05.04.2016р. ніяких виїздів на орендованому службовому транспорті «SangYong Rexton» з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Тлумач Івано-Франківської області не здійснювала та перебувала постійно на території міста Чернівці, усвідомлюючи, що відомості вказані у «Подорожньому листі службового легкового автомобіля» за №11/242 від 05.04.2016р. є завідомо недостовірними, діючи з метою надання вказаному документу юридичної сили та завершеного вигляду, перебуваючи у вказаний вище період часу в приміщенні власного службового кабінету, затвердила його своїм особистим підписом та скріпила гербовою печаткою Чернівецького коледжу ЛНАУ, чим здійснила повторне службове підроблення офіційного документа Коледжу.

В результаті вчинення ОСОБА_8 службового підроблення офіційних документів коледжу, а саме наказу № 6/1 від 05.04.2016р. «Про відрядження в місто Тлумач» та Подорожнього листа службового легкового автомобіля за №11/242 від 05.04.2016, остання забезпечила безпідставне списання з бухгалтерського обліку Коледжу грошових коштів в сумі 614,78 грн., попередньо виданих інженеру з ремонту Коледжу ОСОБА_13 в якості авансу для закупівлі паливно-мастильних матеріалів на орендований службовий автомобіль марки «SangYong Rexton».

Крім цього, 26.05.2016р. у кримінальному провадженні № 0000281 ОСОБА_8 , з урахуванням зібраних доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. В повідомлені про підозру викладені підтверджені доказами обставини отримання ОСОБА_8 неправомірної вигоди від заявника ОСОБА_11 , у тому числі події пов`язані із зустріччю між вищевказаними особами на початку квітня 2016 року та висловлення ОСОБА_8 заявнику пропозиції про надання їй неправомірної вигоди за здачу в оренду приміщення спортзалу в обхід офіційно встановленому порядку із наданням їй особисто грошових коштів.

Після отримання зазначеного письмового повідомлення про підозру та ознайомлення із викладеними у ньому встановленими органом досудового розслідування фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 достовірно знаючи про те, що в квітні 2016 року нею здійснено службове підроблення офіційних документів Коледжу, зокрема створений наказ № 6/1-в від 05.04.2016р. «Про відрядження в м. Тлумач», що підтверджував факт відсутності її на робочому місті у вказану дату, діючи умисно, в особистих інтересах, переслідуючи мету створення собі неправдивого алібі та спростувати викладені в повідомленні про підозру обставини, бажаючи скомпрометувати особу заявника та ввести орган досудового розслідування, прокурора і в наступному суд в оману, перебуваючи 30.06.2016р. в приміщенні прокуратури Чернівецької області по вулиці Мирона Кордуби, 21 в місті Чернівці, подала уповноваженій службовій особі зазначеної державної установи власноруч підписану друковану заяву, зареєстровану в цей же день в прокуратурі області під № 447, у якій в спростування викладених у підозрі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, вказала що на початку квітня у неї ніяких розмов з ОСОБА_11 щодо оренди приміщення для заняття фітнесом не було та і не могло бути, оскільки 05.04.2016р. вона перебувала у відрядженні в м. Тлумач в Тлумацькому коледжі ЛНАУ, і в підтвердження викладених у заяві даних ОСОБА_8 долучила до неї належним чином завірену відповідальними особами Коледжу копію із заздалегідь підробленого наказу № 6/1-в від 05.04.2016р. «Про відрядження в м. Тлумач», чим довела свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу до кінця.

На вказаний вирок суду прокурор прокуратури Чернівецької області ОСОБА_10 подав АС в якій просив: вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці щодо ОСОБА_8 скасувати, як такий, що ухвалений із за невідповідністі висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 366 та ч. 4 ст. 358 КК та призначити їй за ч. 1 ст. 368 цього Кодексу покарання у вигляді штрафу в розмірі тисячі триста (1300) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 22100 гривень, з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на два роки.

За ч. 1 ст. 366 КК у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесят (250) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень, з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік та 8 місяців.

За ч. 4 ст. 358 КК у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст. 70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі тисячі триста (1300) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 22100 гривень, з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на два роки.

Крім того, просив дослідити показання свідків шляхом прослуховування звукозапису їх допитів у судовому засіданні в суді першої інстанції та повторно дослідити письмові докази у справі.

На вказану апеляційну скаргу, ОСОБА_8 та її захисник - адвокат ОСОБА_9 , надали заперечення, в яких просять вирок Першотравневого районного суду від 06 червня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

В запереченні вони зазначають, що докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та були досліджені судом першої інстанції свідчать про те, що пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 368 КК є недоведеним, оскільки обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного злочину є виконання службовою особою дій в інтересах того, хто дає винагороду, з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу. Місцевим судом вірно встановлено, що таких організаційно-розпорядчих обов`язків, в силу яких вона була б уповноважена самостійно вирішувати питання оформлення та укладення договорів оренди приміщення коледжу, в обвинуваченої не було.

Також заперечують твердження прокурора про те, що показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 районним судом не проаналізовані та не вказано з яких підстав не взяті до уваги, оскільки дані свідки не підтвердили та не спростували жодної фактичної обставини, яка б слугувала підґрунтям обвинувачення ОСОБА_8 та прокурором не зазначено, яким саме чином ці показання могли істотно вплинути на прийняття судом рішення.

Не погоджуються із доводами апеляції прокурора про належність та допустимість протоколів за результатами проведення НСРД аудіо-відео контролю від 11 травня 2016 року, які були проведені на підставі ухвал слідчих суддів апеляційного суду Чернівецької області від 15 квітня 2016 року, оскільки під час відкриття матеріалів відповідно до ст. 290 КПК, ні обвинувачена, а ні її захисник не були ознайомлені з вищевказаними документами. Крім цього, даних про вказівку початку, тривалості негласної слідчої (розшукової) дії, її виду, стороною обвинувачення надано не було.

Звертають увагу, що відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контролю від 15 квітня 2016 року, у цей день відбулася розмова між ОСОБА_11 і ОСОБА_8 в службовому кабінеті останньої з 15:21 до 15:40 години, але свідок ОСОБА_21 та сама обвинувачена вказали що така розмова відбулася у лютому 2016 року, і 15 квітня 2016 року відбутися не могла, оскільки з 10 квітня по 25 квітня 2016 року ОСОБА_8 перебувала на лікарняному з переломом ноги, що підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого.

Крім того зазначають, що суд правомірно визнав показання ОСОБА_11 не допустимими доказом у справі, оскільки вони ґрунтуються на його припущеннях, що ОСОБА_8 вимагала від нього неправомірну вигоду особисто для себе та самостійному визначенні суми, яку він надав останній.

ОСОБА_11 мав реальну можливість укласти договір оренди з Чернівецьким коледжем ЛНАУ ще на початку 2016 року, але він декілька разів приходив по одному і тому ж питанню, хоча при першій зустрічі йому було роз`яснено як необхідно укласти угоду.

Вважають, що суд правомірно зауважив щодо показання свідка ОСОБА_11 з приводу виконання ним вказівки працівників органів внутрішніх справ, які повідомили його про необхідність залишення коштів ОСОБА_8 , що свідчить про провокацію злочину.

Підтримують висновок суду першої інстанції щодо упередженості постанови прокурора про проведення освідування ОСОБА_8 від 19 квітня 2016 року та проведення самого освідування обвинуваченої від 10 травня 2016 року без забезпечення, на її прохання, правового захисту адвокатом.

Також, вважають надуманими твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, щодо відсутності складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, у діях ОСОБА_8 не підтверджуються дослідженими доказами та їм суперечать, оскільки районним судом надана вірна оцінка показанням обвинуваченої, свідків, письмовим доказам, зокрема і тим на які посилається прокурор, а також за принципом безпосередності, однозначно встановлено факт перебування ОСОБА_8 в м. Тлумач 05 квітня 2016 року та законність наказу №6/1-в від 05 квітня 2016 року.

Заперечують доводи апеляційної скарги прокурора проти незаконності та необ`єктивності висновку суду щодо виправдання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 358 КК , оскільки стороною обвинувачення не доведений сам факт підроблення документа та не надано достатніх доказів.

Ухвалою колегії суддів Чернівецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року відхилено апеляційну скаргу заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області ОСОБА_10 подану на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 липня 2018 року.

Зазначений вирок, яким ОСОБА_8 визнано невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 358 КК , залишено без зміни.

Виключено з мотивувальної частини вироку вказівки суду про те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що обвинувачена ОСОБА_8 наділена організаційно-розпорядчими обов`язками, в силу яких вона уповноважена самостійно вирішувати питання оформлення та укладання договорів оренди приміщення.

У решті вирок суду залишено без змін.

На вказану ухвалу апеляційного суду прокурором було подано касаційну скаргу.

Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 20 листопада 2019 року, касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанції, задовольнено частково.

Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 06.03.2019 року скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Верховний суд своє рішення мотивував тим, що апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК при розгляді АС прокурора і дійшов передчасного висновку щодо законності вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , залишивши його без зміни. Також Суд зазначив, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обгрунтованість судового рішення, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 438 КПК, є підставою для скасування такого рішення.

З урахуванням викладеного, призначено новий судовий розгляд в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану прокурором АС, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, та задовольнити повністю апеляційні вимоги; пояснення ОСОБА_8 та її захисника - адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти поданої АС, просять вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, суд у вироку повинен навести мотиви прийнятого рішення й точно сформулювати свої висновки, в тому числі викласти обвинувачення доведене судом. Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

У відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Із змісту оскаржуваного вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці вбачається, що суд першої інстанції допустив протиріччя у своїх висновках як у мотивувальній частині вироку щодо підстав виправдання обвинуваченої, так і в резолютивній частині рішення, де взагалі не вказав на підстави виправдання ОСОБА_8 , як того вимагають приписи викладені в ст. 374 КПК.

Так, у мотивувальній частині вироку (т. 4, а.п. 196, абзац 7) суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_8 в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях.

Крім того, в абзаці 1 вироку (т. 4, а.п. 197) суд вказує на необхідність виправдання обвинуваченої за відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 358 КК, хоча жодним чином такої підстави виправдання не було аналізовано у вироку і мотивів прийняття такого рішення не обґрунтовано.

Тобто суд зазначив дві різні самостійні підстави для виправдання особи, що суперечить вимогам ст. 373 КПК.

Разом з тим суд, виправдовуючи ОСОБА_8 , у резолютивній частині рішення постановив рішення про закриття кримінального провадження щодо неї.

Колегія суддів зазначає, що закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення провадження, яке застосовується у випадках, прямо передбачених ст. 284 КПК.

Якщо суд виявить обставини, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 284 КПК, під час судового розгляду, то він зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Якщо обставини, передбачені пунктами 5 - 9-1 ч. 1 ст. 284 цього ж Кодексу, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 ч. 2 ст. 284 названого Кодексу, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження. Незважаючи на наведені норми, суд застосував дві взаємовиключні форми завершення розгляду справи.

Відповідно до ст. 91 КПК визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Під час доказування насамперед повинні бути встановлені обставини, які стосуються події злочину. Тобто злочин повинен розглядатися як окреме явище, що відбулося та має передбачені кримінальним законом ознаки. Під час доказування обставин, які утворюють подію конкретного злочину, належить встановлювати передбачені нормою кримінального закону наслідки діяння для матеріальних складів та наявність між ними причинного зв`язку. Подія злочину розуміється як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувся у певному часі, місці та певним способом. При цьому передбачені зазначеною нормою процесуального закону обставини мають бути встановлені за кожним обвинуваченням, що пред`явлене особі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні трьох окремих кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК.

Виходячи з наведених положень процесуального закону, суд мав встановити фактичні обставини справи за кожним інкримінованим обвинуваченій діянням, дати відповідну оцінку доказам, які надали сторони, стосовно кожного із цих злочинів окремо та відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК навести підстави для виправдання обвинуваченої за кожним епізодом злочинної діяльності із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Проте суд першої інстанції наведених вимог закону не виконав, навів у вироку сукупність доказів у цілому без зазначення, які саме інкриміновані ОСОБА_8 обставини вони мають підтверджувати або спростовувати.

Усупереч вимогам ст. 94 КПК суд не оцінив кожен доказ окремо, дав поверхову оцінку лише частині наведених доказів, а решту виклав без відповідної правової оцінки, не вказавши, чому бере до уваги одні докази та відкидає інші, не дав оцінки доказам у взаємозв`язку.

Таким чином, Першотравневий районний суд м. Чернівців допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч.2 ст. 415 КПК, призначаючи судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Враховуючи те, що судом було допущено процесуальні порушення, які не можуть бути виправлені при апеляційному розгляді, в тому числі і ті, що визначені в ст.412 КПК як істотні, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому слід призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати вказані в ухвалі порушення з урахуванням позиції Верховного суду, ретельно перевірити інші доводи, викладені в АС, повно й об`єктивно дослідити всі докази і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, АС прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5