Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6294/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Зазначав, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000052 від 21.02.20 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи використовуючи підроблені документи намагаються заволодіти квартирою АДРЕСА_1 , однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Передумовою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та реєстрації вказаного кримінального провадження є заява ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 стало відомо, що невстановлені особи намагаються заволодіти квартирою АДРЕСА_1 використовуючи підроблені документи.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 та 13.02.20 року приватним виконавцем ОСОБА_7 на підставі постанови про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 60939518 від 27.12.19 накладено арешт на вказану квартиру.

Установлено, що виконавче провадження № 60939518 відкрите приватним виконавцем ОСОБА_7 на підставі виконавчого напису нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про стягнення коштів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 .

З метою перевірки вказаної інформації було направлено запит нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та згідно відповіді № 27/01-16 від 26.02.20 остання повідомила, що виконавчі написи відносно ОСОБА_6 не вчиняла.

10.03.20 на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 06.03.20 у приватного виконавця ОСОБА_7 вилучено виконавчий напис від 02.01.19 посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , про стягнення коштів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9

24.03.20 допитана в якості свідка ОСОБА_8 повідомила, що при ознайомленні з наданим слідчим виконавчим написом зареєстрованим в реєстрі під № 4 про стягнення коштів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 , даний напис вона не посвідчувала, підпис у написі та відтиск печатки їй не належать, під даним реєстраційним номером вчинена інша реєстраційна дія з іншими сторонами, що дає підстави вважати що вказаний виконавчий напис підроблений.

Відповідно до постанови слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 06.04.20 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами, оскільки вказана квартира відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально-протиправних дій.

З метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , заборонивши вчиняти із нею будь-які правочини направленні на її відчуження.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглядати клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності слідчого, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності власника майна, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та документи, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Установлено, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000052 від 21.02.20 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий вказував на те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 06.04.2020 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000052 від 21.02.20.

З доданих до клопотання документів вбачається те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги те, що згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення ВП Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 06.04.20 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000052 від 21.02.20, а також ураховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що до клопотання слідчим надано достатня кількість доказів необхідності накладення арешту, вбачаю достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

У клопотанні слідчий також просить встановити заборону на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи клопотання в частині заборони на відчуження майна, слідчий посилається на те, що незастосування даної заборони призведе до незаконного відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ураховуючи те, що слідчим доведена достатня кількість підстав вважати, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони відчуження нерухомим майном, арешт на яке просить накласти слідчий, призведе до його втрати або передачі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 з встановленням заборони її відчуження.

Ухвала підлягає оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1