Справа № 729/1305/20
1-кс/729/251/20 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 р. слідчий суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та просить зобов`язати слідчого Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 негайно повернути вантажний автомобіль марки ГАЗ 3307, д.н.з. якого НОМЕР_1 , належний йому згідно технічного паспорту НОМЕР_2 , в кузові якого знаходились дрова різного діаметру об`ємом близько 2.1 кум м., який було тимчасово вилучено 16.12.2020 року в ході огляду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 16.12.2020 року близько 17 год. 10 хв. по вул. Лукашівська в м. Бобровиця, Чернігівської області працівниками Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області був зупинений належний йому згідно технічного паспорту НОМЕР_2 транспортний засіб - вантажний автомобіль марки ГАЗ 3307, д.н.з. якого НОМЕР_1 , в кузові якого знаходились дрова різного діаметру об`ємом близько 2.1 куб м. Працівникам поліції було пред`явлено товарно - транспортну накладну та бирку для маркування, проте, слідчою Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівський області ОСОБА_6 , яка приїхала на виклик патрульної поліції на місце зупинки транспортного засобу було прийнято рішення про невідкладний огляд скаржника автомобіля та його вилучення, що підтверджується протоколом огляду місця події, під час якого було тимчасово вилучено належний ОСОБА_3 автомобіль марки ГАЗ 3307, д.н.з. якого НОМЕР_1 , в кузові якого знаходилось близько 2.1 куб. м. пиляних колод деревини різного діаметру породи дуб, які належать - ОСОБА_3 та на даний час безпідставно перебувають у Бобровицькому ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області. Вказаний огляд був проведений у автомобілі без дозволу суду та без його згоди, також незрозумілим в рамках взагалі якого провадження був проведений огляд, оскільки в жодному протоколі не вказано навіть номер кримінального провадження, в рамках якого було проведено огляд автомобіля. Окрім того, слідча ОСОБА_7 вказаний огляд не узаконила, як і не було накладено арешту на тимчасово вилучене майно. А відтак, вилучений автомобіль разом із дровами, які на ньому знаходяться, утримуються слідчим безпідставно, без будь-яких дозволів вже майже два тижні (12 днів), а відтак підлягають поверненню.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Особа, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання - слідчий ОСОБА_5 для розгляду скарги не з`явилася, про час, місце та дату розгляду повідомлена належним чином, причини неявки не відомі, що на підставі ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши матеріали додані до скарги, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

Із матеріалів клопотання вбачється, що 16.12.2020 року слідчою Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівський області ОСОБА_6 було проведено невідкладний огляд транспортного засобу, під час якого було тимчасово вилучено належний ОСОБА_3 автомобіль марки ГАЗ 3307, д.н.з. якого НОМЕР_1 , в кузові якого знаходилось близько 2.1 куб. м. пиляних колод деревини різного діаметру породи дуб, які також належать ОСОБА_3 та передані на зберігання до Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні - вони мають бути повернуті власнику.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пропорційність втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» ("fair balance") між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄЄПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (latridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року. Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49- 62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄЄПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), n. 50, Series A № 98).

Відповідно до положень ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, органом досудового розслідування не доведено існування необхідності забезпечення заходів кримінального провадження, оскільки слідчий з клопотаннями про надання дозволу на огляд вантажного атомобіля,належного скаржнику та про арешт тимчасово вилученого майна до суду не звертався, у судове засідання на розгляд скарги не з"явилася, поважності причин не надала, у зв`язку з чим, слідчий суддя відповідно до поданих матеріалів вбачає порушення прав ОСОБА_3 , які підлягають відновленню у судовому порядку, в зв`язку з чим скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 167-169, 174, 303-307,309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчу Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , або іншу уповноважену особу негайно повернути вантажний автомобіль марки ГАЗ 3307, д.н.з. якого НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 ,згідно технічного паспорту НОМЕР_2 , в кузові якого знаходились дрова різного діаметру об`ємом близько 2.1 куб. м., який було тимчасово вилучено 16.12.2020 року в ході огляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1