У Х В А Л А
Іменем України

10.09.2020 року

м.Мостиська

єдиний унікальний номер №448/979/20
провадження №1-кп/448/190/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000047 від 07.08.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старява, Мостиського району Львівської області, мешканця та зй4ареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
його захисник-адвокат ОСОБА_6
в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 07.08.2020 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту слідує, що 06.08.2020 року, близько 15.00 год., на відрізку а/д «Мостиська-Краківець», в межах м.Мостиська, вул. Я.Мудрого, 127, Львівської області, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел на завдання фізичного болю, умисно наніс останньому два удари руками по обличчю, зокрема по щоках, чим своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України - заподіяння ударів, які завдали фізичний біль і не спричинили тілесних ушкоджень.

У підготовчому судове засіданні потерпілий ОСОБА_5 , подав суду клопотання, котре підтримав у судовому засіданні, згідно якого він відмовляється від обвинувачення відносно ОСОБА_3 , за ч.1 ст.126 КК України, просить закрити кримінальне провадження відносно останнього, оскільки не має до такого жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого потерпілим клопотання про закриття даного кримінального провадження. Зазначив, що примирився з потерпілим та відшкодував такому завдану шкоду.

Заслухавши думку прокурора, котрий не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого, роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки закриття кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як відомо із змісту п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно абзацу другого ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до статті 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадженням щодо злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, без обтяжуючих обставин).

Разом з цим, в обвинувальному акті зазначено, обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 ,- вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, однак така судом не береться до уваги з огляду на таке.

Із роз`яснень Верховного Суду України, висловлених у постановах від 08.10.2015 року за №5-132кс15 та від 18.05.2017 року № 5-79кс (15)17 вбачається наступне.

Відповідно до правового висновку ВСУ, висловленого у Постанові від 08.10.2015 року за №5-132кс15, «доктринальній, законодавчій та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК, як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання, зазначені у частині першій статті 67 КК України. Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів статті 477 КПК України свідчать про наступне: пункт перший частини першої статті 477 КПК передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК, тобто визначається, за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачені. Крім того, в статті 477 КПК в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК, а посилання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК, немає. Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення». Згідно із правовим висновком ВСУ, висловленим у постанові від 18.05.2017 року №5-79кс (15)17, «застереження у статті 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною 1 статті 67 КК обставини, які обтяжують покарання».

Таким чином, зазначення у обвинувальному акті обтяжуючої покарання ОСОБА_3 , обставини, передбаченої ст.67 КК України, вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не є обтяжуючою обставиною в розумінні застереження у статті 477 КПК України, зазначеного в дужках біля ч.1 ст.126 КК України, оскільки не позначається на кваліфікації вчиненого злочину, а впливає виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що» ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи імперативний характер ст.26 КПК України, а також беручи до уваги встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини, а саме: кримінальне провадження за ч.1 ст.126 КК України є формою приватного обвинувачення, в якому право підтримувати обвинувачення належить потерпілому; потерпілий ОСОБА_5 , відмовився від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення такому зрозумілі, і жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілий не має, а також і те, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення і обвинувачений не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, суд вважає, що вищевказане кримінальне провадження слід закрити.

Цивільний позов прокурором чи потерпілою особою по справі не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 395, 477 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 , задовольнити.

Кримінальне провадження №0000047 від 07.08.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов прокурором чи потерпілою особою по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався.

Речові докази: один файл із відеозаписом на CD-R 52X80 min 700MB «RIDATA» диску та копії адміністративних матеріалів, які були складені на ОСОБА_3 , за порушення ПДР України, а також три файли із відеозаписом на DVD-R 4.7 GB «KAKTUZ» диску, де зафіксовано обставини конфлікту між ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000047.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали суду негайно, після її оголошення, вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала суду виготовлена та підписана суддею в нарадчій кімнаті 10 вересня 2020 року.