Справа № 297/1898/20
УХВАЛА
про відмову у скасуванні арешту майна

17 вересня 2020 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_5 дистанційно, який знаходився в приміщенні Київського районного суду м. Одеси, розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 14.01.2020 року, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 10.07.2020 року,

встановив:

14 вересня 2020 року до Берегівського районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 14.01.2020 року, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 10.07.2020 року, а саме автомобіля марки «Порше Кайен», реєстраційний « НОМЕР_1 », та автомобіля марки «МАЗДА-6», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».
Клопотання мотивоване тим, що майно, а саме два автомобілі, на які накладено арешт, перебували у законному володінні ОСОБА_4 , оскільки це майно було придбано ним за рахунок власних коштів та за допомогою цього майна останній заробляє гроші на життя. На даний час ці автомобілі стоять на відкритому майданчику під сонцем із спущеними колесами та іржавіють, а також за час перебування на цьому майданчику без догляду з автомобілів були вкрадені дзеркала заднього виду та протитуманні фари, а також емблеми «Порше» з дисків.
Представник вважає, що арешт на майно ОСОБА_4 було накладено передчасно, оскільки він не скоював будь яких дій, які підтверджували його вину у даному кримінальному провадженні, з матеріалів кримінального провадження №0000028 11.01.2020 року, вбачається, що ОСОБА_4 немає певного процесуального статусу, хоча фактично є особою у якої вилучено майно, та останній має необхідні документи (докази), які підтверджують правомірність володіння вищевказаним майном, яке було арештовано, тобто правові підстави для арешту цього майна на теперішній час відсутні.
В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , який брав участь в судовому засіданні дистанційно, підтримав заявлене клопотання, зазначив, що в ході обшуку у кримінальному провадженні в ОСОБА_4 були вилучені автомобілі: марки «Порше Кайен», реєстраційний « НОМЕР_1 », та автомобіля марки «МАЗДА-6», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », на які ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду був накладений арешт. Вказані автомобілі були поміщені на відкритому майданчику, де вони знаходяться вже тривалий час та за цей час вони зазнали значних ушкоджень: вкрадені дзеркала з них, а також подальше їхнє утримання може призвести до значних втрат у вартості. Крім того, ОСОБА_4 не може користуватися своїм майно, зокрема відвозити дітей до школи. Представник також додав, що ніяких слідчих дій із вказаними автомобілями не було проведено, і оскільки причетність ОСОБА_7 до злочину, який розслідується, жодним чином не підтверджена, тому і підстав в подальшому арешті його майна, не має. При цьому, представник зазначив, що у разі вирішення необхідності продовження застосування арешту вказаного майна, просив змінити арешт на заборону відчужувати вказані автомобілі з передачею у право користування власника.
Прокурор ОСОБА_3 вважав, що у клопотанні слід відмовити, оскільки проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ст. 332 ч. 2 КК України, який є тяжким злочином та причетність ОСОБА_4 до нього підтверджується протоколами допиту свідків та протоколом впізнання. Накладення арешту на автомобілі є виправданим, оскільки з ними потрібно провести слідчі дії, зокрема впізнання, після чого буде вирішуватись питання пред`явлення підозри ОСОБА_4 . Крім того, санкція статті 332 ч. 3 КК України передбачає конфіскацію майна, тому жодних підстав для скасування арешту майна немає.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.13 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У матеріалах кримінального провадження, зокрема: ухвалі слідчого судді Берегівського районного суду від 10.07.2020 року, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 може мати відношення до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон. Крім того, згідно доданих прокурором копій протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам та протоколів допиту свідків, вбачається, що допитані свідки вказали на ОСОБА_4 , як особу з якою вони спілкувалися в м. Одеса за час їхнього тимчасового перебування там та забезпечував їх житлом.

Крім того, згідно листа т.в.о. начальника СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 13.07.2020 року адресованого начальнику Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса, де зберігаються автомобілі, вирішується питання транспортування транспортних засобів у кримінальному провадженні до Берегівського ВП ГУНП.

Також, твердження представника про те, що зазначені автомобілі необхідні ОСОБА_4 для власного користування, не може бути підставою для скасування арешту на майно.

У разі пошкодження арештованого майна, яке утримується на майданчику тимчасового утримання, власник майна вправі оскаржувати дії уповноваженої особи, відповідальної за їх збереження на майданчику.

Також слід зазначити, що санкція ст. 332 ч. 3 КК України передбачає також обов`язкову конфіскацію майна, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та, як зазначив прокурор, після проведення слідчих дій із вказаними автомобілями, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, буде пред`явлена підозра особам, які причетні до злочину.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника власника майна про скасування арешту є необґрунтованим, досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, вилучене майно визнано речовим доказом, із ним необхідно провести слідчі дії, та існування ризиків зазначених у ч. 2 ст. 170 КПК України залишилися, що дає підстави вважати, що такі ризики можуть мати місце, також обґрунтовано мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, так вилучене майно може бути визнане знаряддям злочину, тому слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні представника власника майна про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 10.07.2020 року слід відмовити.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своїй ухвалі від 19.02.2019 року у справі №569/17036/118 провадження № 51-598кмо19 висловила свою позицію щодо оскарження ухали слідчого судді.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.ч.1, 2 ст. 309 КПК України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.
При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Керуючись ст. ст. 170, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 14.01.2020 року, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 10.07.2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1