Справа № 629/746/19
Номер провадження 1-кп/629/70/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова, Харківської області питання доцільності продовження строку тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженому, офіційно не працевлаштованому, проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 07.02.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень,
обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, -
у с т а н о в и в:
В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 190 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено склад колегії суддів головуючий суддя ОСОБА_6 та судді ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .

Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки головуючий суддя ОСОБА_6 з 22.01.2021 року перебуває на лікарняному, суддя ОСОБА_7 з 18.01.2021 року по 05.02.2021 року перебуває у відпустці, а 05 лютого 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 спливає строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому розгляд питання доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому проводиться у відсутність головуючого судді ОСОБА_6 та судді ОСОБА_7 , що відповідає положенням п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, вказала на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають право вважати, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для запобігання вказаним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, вважали доцільним змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на погіршення стану здоров`я обвинуваченого.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Згідно п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_5 інкриміновано злочини, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Крім того, санкцією ч.3 ст.187 КК України, за якою, зокрема, обвинувачується ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Тому надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій.
ОСОБА_5 раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, що свідчить про велику ймовірність вчинення обвинуваченим нового злочину.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків та дає підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинені злочини, може без перешкод залишити своє місце проживання або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, фактичні обставини інкримінованих тяжких злочинів свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.
Обставин, які б свідчили про те, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та стороною захисту не доведено. Також стороною захисту не надано суду офіційних даних, які б свідчили що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в місцях попереднього ув`язнення.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про продовження запобіжного заходу, тобто до 05 лютого 2021 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. У зв`язку наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 371, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Оголосити перерву до 15 години 30 хвилин 25 лютого 2021 року.
Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 02 квітня 2021 року включно.
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 02 лютого 2021 року.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1