Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 634/490/20
провадження № 1-кп/624/42/20
ВИРОК
іменем України

смт. Кегичівка 30 листопада 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт. Кегичівка кримінальне провадження №0000035 відносно якого

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кузьминівка Сахновщинського району, Харківської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не одружений, неповнлітніх дітей не має, не працює, зареєстрований та до взяття під варту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 08 вересня 1997 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 15 червня 2000 року тим же судом за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 27 рудня 2004 року тим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України було звільненого від відбування основного покарання з випробувальним терміном 3 роки;

- 22 березня 2005 року тим же судом за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, перегляд вироку у зв`язку з декриміналізацією, вважається засудженим за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 11 липня 2006 року тим же судом за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України було звільненого від відбування основного покарання з випробувальним терміном 3 роки;

- 29 вересня 2009 року тим же судом за ч. 1 ст. 310 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України було звільненого від відбування основного покарання з випробувальним терміном 1 рік;

- 24 березня 2010 року тим же судом за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 12 червня 2013 року тим же судом за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 05 квітня 2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 14 днів на підставі ст. 81 КК України та ухвали Орджонікідзевського районним судом м. Харкова;

- 13 травня 2020 року тим же судом за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні ним кримінальних злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений, маючи не зняту та непогашену у установленому законом порядку судимість, у ніч з 02 лютого 2020 року на 03 лютого 2020 року, точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , проник через хвіртку до огородженої території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, протиправно, повторно викрав б/в бідон алюмінієвий ємністю 10 л, без кришки та б/в бідон алюмінієвий ємністю 20 л без кришки з двома ручками. В подальшому рухаючись на електропотязі Лозова-Полтава з вищевказаним майном, де був помічений свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхав до станції смт. Сахновщина, де розпорядився майном на власний розсуд, а саме: продав бідони ємністю 10 л та 20 л ОСОБА_9 , вартість якого згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 05 лютого 2020 року №13 становить 265 грн. та б/в бідон алюмінієвий ємністю 20 л, без кришки з двома ручками, вартість якого згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 05 лютого 2020 №13 становить 375 грн., які знаходилися на подвір`ї даного домоволодіння. Після чого зник з місця скоєння злочину, скориставшись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 640 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища.

04 травня 2020 року з 05 години по 15 годину, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_11 , проник до частково огородженого подвір`я домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та реалізовуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка, за допомогою металічної фомки, яку він заздалегідь приготував, проник до житлового будинку, де діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, протиправно та повторно викрав б/в бензопилу марки Атлант А-752, з шиною марки АКМЕ, вартість якої згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 07 лютого 2020 року №16 становить 950 грн. та б/в велосипед марки «Україна», чорного кольору, чоловічий, вартість якого згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 07 лютого 2020 №16 становить 1233 грн. Після чого зник з місця скоєння злочину, скориставшись викраденим на власний розсуд, а саме б/в бензопилу марки Атлант А-752, з шиною марки АКМЕ продав ОСОБА_12 , а б/в велосипедом марки «Україна» користувався, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 2183 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

19 лютого 2020 року в період часу з 12 години до 13 години, ОСОБА_4 реалізуючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, маючи мету - викрадення чужого майна, таємно, умисно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, діючи з метою викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав велосипед марки «Салют +», який знаходився в під`їзді двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 27 лютого 2020 року №20 становить 1633 грн. Після чого, зник з місця скоєння злочину, скориставшись викраденим на власний розсуд, а саме продав велосипед ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на суму 1633 гриві.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Між прокурором Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів, які підозрюваним не оспорюються.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується :

а) в повному обсязі, відповідно до пред`явленої підозри, визнати обвинувачення у судовому провадженні;

б) сприяти розслідуванню подібних кримінальних правопорушень щодо злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян.

Сторони погоджуються на призначення покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- ст. 70 КК України 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати строк відбування покарання за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 13 травня 2020 року за ч. 1 ст. 263 КК України де призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин. Також, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок може бути оскаржене в касаційному порядку засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди.

Для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які передбачають у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяв, клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, а саме: умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав себе винним у вчинених діянь, викладені в обвинувальному акті обставини підтвердив повністю, та зазначив, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості, стверджує, що розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, заявивши, що виконає взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Від захисника заперечень не надійшло, просив затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості також не заперечив.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 надали заяви з клопотаннями розглянути справу без їх участі та у порядку ч. 3 ст. 469 КПК України надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із усіма учасниками судового розгляду, визнано за можливе розглянути справу у відсутність потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив криміналі злочини, передбачені ч.2,3 ст.185 КК України.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу хронічного алкоголізму, характеризується посередньо, неодноразово був засуджений.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено. Щодо обставини вчинення злочину повторно, то вона не може бути визнана такою, оскільки є кваліфікуючою ознакою.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Вирішуючи питання в порядку ст. 368 КПК України про речові докази:

Бідони б/в: ємністю 10 л без кришки, вартість якого згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 05 лютого 2020 року №13 становить 265 грн. та ємністю 20 л, без кришки з двома ручками, вартість якого згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 05 лютого 2020 №13 становить 375 грн., що знаходяться на зберіганні у Сахновщинському ВП ГУ НП в Харківській області, передати власнику ОСОБА_6 , знявши з них арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 13 лютого 2020 року.

Б/в бензопилу марки Атлант А-752, з шиною марки АКМЕ, вартість якої згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 07 лютого 2020 року №16 становить 950 грн. та б/в велосипед марки «Україна», чорного кольору, чоловічий, вартість якого згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_10 від 07 лютого 2020 №16 становить 1233 грн., що передані на зберігання власнику ОСОБА_11 , вважати вирішеним.

Велосипед марки «Салют +», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 27 лютого 2020 року №20 становить 1633 грн., що переданий на зберігання власнику ОСОБА_14 , вважати вирішеним, скасувавши арешт майна, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 21 лютого 2020 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000035 від 03 лютого 2020 року, укладену 26 листопада 2020 року між прокурором Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді:

- ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів передбачених ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів та злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за який ОСОБА_4 вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 13 травня 2020 року засуджено до 4 років 3 місяців позбавлення волі, призначити остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі .

Датою відрахування початку строку відбування покарання є 28 лютого 2020 року.

Речові докази:

Бідони б/в: ємністю 10 л без кришки та 15 л без кришки, з двома ручками, що знаходяться на зберіганні у Сахновщинському ВП ГУ НП в Харківській області, передати власнику ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), зняти з них арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 13 лютого 2020 року.

Б/в бензопилу марки Атлант А-752, з шиною марки АКМЕ та б/в велосипед марки «Україна», чорного кольору, чоловічий вважати повернутими ОСОБА_11 .

Велосипед марки «Салют +», що переданий на зберігання власнику ОСОБА_14 , вважати вирішеним, скасувати арешт майна, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 21 лютого 2020 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена - до апеляційного суду Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області суду протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1