Єдиний унікальний номер 205/8810/20
Провадження № 1-в/205/628/20
УХВАЛА
24 листопада 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2011 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2011 року.

У своїй заяві ОСОБА_3 зокрема зазначає, що його було засуджено вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2011 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. З 06.06.2011 року по 12.12.2012 року на примусовому виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби ДМУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-186 від 11.05.2011 року про конфіскацію на користь держави особистого майна, належного боржникові ОСОБА_3 та 06.06.2011 року була винесена постанова про арешт майна боржника. Надалі, 12.12.2012 року зазначене виконавче провадження було завершено, а виконавчий документ був повернений стягувачеві, у зв`язку із відсутністю у боржника майна.

В подальшому, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 23.04.2018 року ОСОБА_3 став власником частини земельної ділянки, площею 6,7400 гектарів, однак зазначена земельна ділянка знаходиться під арештом на виконання вироку суду від 31.03.2011 року в частині конфіскації майна.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить суд роз`яснити чи підлягає конфіскації на користь держави земельна ділянка площею 6,7400 гектарів відповідно до виоку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2011 року.

У призначене судове засідання прокурор та засуджений не з`явилися, про день та час розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

На адресу суду надійшла заява захисника адвоката ОСОБА_4 , в якій остання просила суд розгляд заяви ОСОБА_3 про роз`яснення вироку суду від 31.03.2011 року проводити за її відсутності та роз`яснити вирок в частині конфіскації особистого майна ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши матеріали заяви, дослідивши матеріали кримінальної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2011 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України - питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 539 - клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок у разі необхідності вирішення питання передбаченого пунктом 14 ст. 537 КПК України.

Відповідно до п.14 ст. 537 КПК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу, має вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. З аналізу зазначеної норми, в контексті положень ст. ст. 370, 372 КПК України, вбачається, що підставою для роз`яснення судового рішення є незрозумілість його резолютивної частини, тобто висновків суду.

Порядок виконання судових рішень, ухвалених за нормами кримінально-процесуального законодавства, регламентується положеннями КПК, Кримінально-виконавчого кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами. При цьому ч.1 ст.534 КПК передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Отже у разі визначення у судовому рішенні способу його виконання, але цей спосіб є незрозумілим, то таке судове рішення підлягає роз`ясненню.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Згідно ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Із системного аналізу положень ст.ст. 50 та 59 КК України вбачається, що покарання у вигляді конфіскації майна поширюється на те майно, яке належало засудженого на день ухвалення вироку і не може поширюватися на майно, набуте ним після виконання зазначеного покарання.

Таким чином, при призначені покарання ОСОБА_3 , вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2011 року додаткове покарання у вигляді конфіскації майна за змістом ст. 59 КК України було визначено, як конфіскація всього особистого майна обвинуваченого на момент ухвалення вироку.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність роз`яснення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2011 року, у зв`язку з чим заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 380, 537, 539 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2011 року задовольнити.

Роз`яснити вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2011 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, уточнивши, що додаткове покарання у вигляді конфіскації майна за вказаним вироком суду застосовано до всього належного майна засудженого ОСОБА_3 , яке належало йому на праві власності на момент ухвалення вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1