Провадження № 1-кп/947/1267/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

представника потерпілої особи ОСББ "Роксолана" - ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № за №0002224 від 28.08.2020 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 27.08.2020 року об 15:30 годин, вступивши в злочинну змову з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, направлену на таємне викрадення чужого майна, прибули до буд. №16 по вул. Тополева в м.Одесі, та перебуваючи на 10-му поверсі вказаного будинку, помітили чавунну батарею, яка знаходиться на балансі ОСББ «Роксолана», яку останні визначили предметом свого спільного злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинній намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_6 разом з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, переконавшись, що їх дії непомітні для оточуючих, діючи умисно, таємно викрали вищезазначену чавунну батарею, вартістю 240 гривень.

Заволодівши предметом свого злочинного посягання, ОСОБА_6 та Особа 1, спрямували свої зусилля для доведення злочину до кінця, однак, при виході з будинку, довести свій злочинний намір до кінця не змогли із причин, що не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, що були зупинені на першому поверсі мешканцем будинку.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 та Особа 1, намагались спричинити ОСББ «Роксолана» в особі представника ОСОБА_5 , матеріальний збиток на суму 240 гривень

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.
04.12 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСББ «Роксолана»в особі представника ОСОБА_5 з іншої сторони було складено угоду про примирення.

Згідно вищевказаної угоди про примирення вбачається, що ОСОБА_6 визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та щиро розкаявся в скоєному;

Матеріальну шкоду заподіяну потерпілому ОСББ "Роксолана", відшкодовано у повному обсязі, а саме викрадене майно повернуто потерпілому.

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та відшкодування матеріальної шкоду в повному обсязі, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, скоїв нетяжкий злочин вперше, що свідчить про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим, сторони угоди про примирення погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про примирення складені із дотриманням вимог КПК України.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_6 визнав винним себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладенні в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суд, суворо не карати та запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала укладання угоди про примирення.

Потерпілий ОСББ «Роксолана»в особі представника ОСОБА_5 підтримала укладання угоди про примирення.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, оскільки санкція статті 185 ч.2 КК України, передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 , повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_6 , узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 04.12.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_6 з однієї сторони та потерпілим ОСББ «Роксолана»в особі представника ОСОБА_5 з другої сторони затвердити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю.

Витрати на проведення судової товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_6 у розмірі 326 (триста двадцять шість) гривень 90 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1