Справа № 308/2919/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження, відомості про яке 12.03.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 12.03.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2020 року ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 грудня 2020 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. 30 серпня 2020 року закінчується двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували при обранні даного запобіжного заходу, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора заперечила та подала клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт. В клопотанні зазначає, ризики, у зв`язку із якими прокурор просить продовжити строк тримання під вартою її довірителя суттєво зменшилися, а деякі взагалі перестали існувати. Вказує, що переховуватись від суду ОСОБА_6 не має наміру, так як бажає довести свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Також ризик щодо тиску на свідків також є надуманим, адже всі свідки у кримінальному провадженні допитані та знищити, сховати або спотворити речі, що мають значення для справи у обвинуваченого не має можливості.
Також з часу обрання такого запобіжного заходу пройшов тривалий час та у разі не доведення його вини такий запобіжний захід суттєво обмежує його права. Також зауважила, що останній має постійне місце проживання, сім`ю та міцні соціальні зв`язки, тому просила застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні також підтримала доводи щодо змінити запобіжного заходу та просила застосувати більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_6 також просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити йому міру запобіжного заходу.
Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченого та його захисників, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 був обраний та продовжувався з урахуванням його особи, який не є похилого віку, суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, останній обвинувачується увчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим може ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегією суддів встановлено, що зазначені ризики дещо зменшились, однак виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченої під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує тяжкість злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 діб до 04 лютого 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3