Справа № 524/6693/20
Провадження № 1-кс/524/2808/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , фактичного володільця майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002880 від 19.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0002880 від 19.10.2020 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 19.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом закінченого замаху на крадіжку, поєднану з проникненням у приміщення.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 19.10.2020 року близько 22 год. 55 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 , знаходились на території гаражного кооперативу «Волна», розташованого за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, проїзд Ярославський, 26, де у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення особи. Так, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом пошкодження замку гаражного приміщення № НОМЕР_1 , проникли у вищевказаний гараж, звідки, таємно, викрали металеві вироби, які належать потерпілому ОСОБА_9 , а саме: металеву трубу діаметром 80 мм, довжиною близько 3 метрів; металеву арматуру діаметром 20 мм, довжиною близько 3-х метрів у кількості 33 шт., які в подальшому перенесли до автомобілю марки «Газель», д.н.з. НОМЕР_2 . Проте його злочинний умисел не доведено до кінця, так як зупинений членами гаражного кооперативу на місці вчинення злочину, у зв`язку з чим ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі вчинив усі дії, які вважав необхідними до доведення злочину до кінця, але злочин не закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Протоколом огляду від 19.10.2020 року вилучено транспортний засіб марки «Таврія», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Кременчуцькому ВП ГУ НП в Полтавській області.

19.10.2020 року постановою слідчого визнано марки «Таврія», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 речовим доказом.

У ході досудового розслідування встановлено, що власником вилученого автомобіля є ОСОБА_10 , фактичним володільцем є ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки марки «Таврія», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 , фактичним володільцем є ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що даний транспортний засіб був заздалегідь приготовлений для вчинення кримінального правопорушення, тому з метою збереження речового доказу необхідно накласти арешт.

Вислухавши думку слідчого, фактичного володільця майна та його представника, які заперечували проти накладення арешту та просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, повідомили про те, що обшук у даному автомобілі не проводився, будь-яких речей не вилучалося, автомобіль використовується для здійснення підприємницької діяльності, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, однією з основоположних засад кримінального провадження є недоторканість права власності, яка означає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Частиною 1 ст. 172 КПК України встановлено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У кримінальному провадженні № 0002880 від 19.10.2020 року повідомлено про підозру фактичного володільця даного транспортного засобу ОСОБА_4 .

За таких обставин, на думку слідчого судді, відсутні докази і на підтвердження того, що даний транспортний засіб марки «Таврія», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , вилучений протоколом огляду від 19.10.2020 року, відповідає критеріям зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Слідчим не зазначено та не надано жодного доказу, що автомобіль марки «Таврія», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, на чому наполягав адвокат, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідством не зібрані достатні докази щодо можливості використання транспортного засобу як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя керується вимогами п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України та вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Таврія», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , вилучений протоколом огляду від 19.10.2020 року, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131,132, 167, 170-175,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002880 від 19.10.2020 року, відмовити.

Роз`яснити слідчому, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1