Справа №463/4833/20
Провадження №1-кс/463/2814/20
У Х В А Л А
про задоволення скарги

01 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий судя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 18.05.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та проведення слідчої дії в кримінальному провадженні №0000308 від 19.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, -

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 18.05.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та проведення слідчої дії в кримінальному провадженні №0000308 від 19.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. Просить таку скасувати та зобов`язати слідчого вжити процесуальних дій відповідно до ст..55 КПК України щодо залучення ОСОБА_4 до провадження в статусі потерпілої.
Скаргу мотивує тим, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000308 від 19.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, розпочатому по факту зловживання владою або службовим становищем та вчинення службового підроблення прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 . Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 завдано моральної шкоди. У зв`язку із чим адвокат скаржника 15.05.2020 року подав слідчому клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілою та про проведення слідчих дій у вказаному провадженні, зокрема допит свідків, за участі адвоката. В порушення вимог ст.55 КПК України, слідчим відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою та у проведенні слідчих дій. Зазначені дії слідчого скаржник вважає незаконними, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задоволити.
Адвокат ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує та просить задоволити.
Слідчий ДБР в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.5 ч.1ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Разом з цим у відповідності до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної участині першійцієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Аналізуючи обставини справи на предмет їх обгрунтованості та відповідності положенням ст.55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим передчасно та без наявності для цього відповідних правових підстав, які були б обґрунтовані відповідними доказами та документами, відмовив ОСОБА_4 у визнанні потерпілим.
Оцінюючи оскаржувану постанову слідчого на предмет її обгрунтованості та відповідності положенням ст.55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим зроблено формальне посилання, із зазначенням норм чинного КПК України, на відсутність у матеріалах провадження даних про заподіяння ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 18.05.2020 року в частині відмови у визнанні потерпілим підлягає скасуванні.
У вимозі про зобов`язання слідчого вчинити дії відповідно до ст.55 КПК України щодо залучення ОСОБА_4 як потерпілої до провадження суд відмовляє, оскільки у відповідності до положень ст.55 КПК України вчинення такої дії не належить до компетенції слідчого судді. Натомість суд зобов`язує слідчого повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого 15.05.2020 року в інтересах ОСОБА_4 про визнання останньої потерпілою.
Поряд з цим, суд вважає, що постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 18.05.2020 року в частині відмови в проведенні слідчих дій за участі захисника скасуванню не підлягає. Оскільки відповідне клопотання, за результатами якого вона прийнята ,розглянуто слідчим з урахуванням вимог КПК України.
Більше того, у відповідності до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
А тому з врахуванням процесуальної самостійності слідчого суд не наділений повноваженнями щодо надання слідчому вказівок щодо проведення слідчих дій в межах кримінального провадження.
Керуючись вимогами статей 55,303,306,307,372 КПК України, -

постановив:
Скаргу - задоволити частково.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 18.05.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим та проведення слідчої дії в кримінальному провадженні №0000308 від 19.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України скасувати в частині відмови в задоволенні клопотання про визнання потерпілим.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого 15.05.2020 року в інтересах ОСОБА_4 про визнання останньої потерпілою.
В решті скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1