ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/1026/20 Номер провадження 11-кп/814/343/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.06.2018 з урахуванням вироку Одеського апеляційного суду від 14.08.2019 за ч. 3 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,

відмовлено у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, щохоча засуджений і має заохочення, але в той час тричі порушував встановлені заборони, а саме щодо зберігання заборонених речей, за що його було притягнуто до відповідальності, відомості про відшкодування потерпілим шкоди в матеріалах особової справи відсутні, а тому не довів своє виправлення і його поведінка не є бездоганною.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
На обґрунтування таких вимог посилається на те, що він 4 рази був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризується як особа, що довела своє виправлення, працевлаштований електриком, покладені обов`язки виконує, добровільно частково відшкодовував збитки.
При цьому ані прокурор, ані представник установи проти задоволення клопотання не заперечували.
Вказує, що він не заперечує проти відшкодування шкоди, проте не має можливості її відшкодувати відразу та в умовах перебування у місцях позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Представник ДУ «Машівська виправна колонія №9» ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, а тому заслуговує на застосування до нього пільги у виді умовно-дострокового звільненні від відбування покарання. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду.
Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів вважає, що він не досяг необхідного ступеню виправлення.

Так згідно з характеристикою від 27.11.2020 засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.06.2017. За час перебування в ДУ «Одеський СІЗО» характеризувався негативно, допустив 3 порушення вимог режиму утримання, за що було накладено стягнення та які погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав.

Рішенням комісії Південного міжрегіонального управління від 04.09.2019 для подальшого відбування покарання визначено колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання.

З 24.09.2019 відбував покарання в ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109)». За час перебування в установі характеризувався позитивно, оголошувалось 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З 10.09.2020 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)». За час перебування в установі характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За сумлінну поведінку та ставлення до праці адміністрацією установи оголошувалось 1 заохочення.

Окрім того, працевлаштований електриком, покладені обов`язки виконує. Бережно ставиться до робочого обладнання та інвентарю. Дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

Має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

Стан здоров`я задовільний, дотримується санітарних норм, стежить за своїм зовнішнім виглядом, охайний. Фізично розвинений добре.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом.

Жаргонних слів у спілкуванні не вживає, татуювань за час відбування покарання собі не наносив. Злодійських традицій не підтримує. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. До участі у реалізації програм відноситься добре.?

Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок шляхом самоосвіти.

Відповідно до статей 110, 114 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком та сестрою шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Взаємовідносини добрі.

Слід звернути увагу, що стягнення ОСОБА_7 отримані 17.11.2017, 30.01.2018, 01.10.2019 за зберігання заборонених предметів. Поміж тим заохочення ним отримані 04.01.2020, 04.04.2020, 09.07.2020, 16.10.2020 протягом короткого проміжку часу, у період що передував зверненню до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Крім того, згідно з довідкою від 08.07.2020 (а.о.с. 145) ОСОБА_7 з 08.11.2019 по 02.03.2020 був працевлаштований на виробничій ділянці ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№ 109)» по виготовленню паливних брикетів з відрядною формою оплати праці за фактично виконану норму виробітку.

З 02.03.2020 по 20.05.2020 був працевлаштований на виробничій ділянці ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№ 109)» по випіканню хліба.

З 25.05.2020 по теперішній час працевлаштований на виробничій ділянці ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№ 109)» - ФОП ОСОБА_9 з відрядною формою оплати праці за фактично виконану норму виробітку.

Отже вбачається, що ОСОБА_7 почав працювати також нещодавно.

Колегія суддів враховує, що попри незадовільну поведінку та отримання стягнень за порушення умов утримання, останнім часом поведінка засудженого ОСОБА_7 змінилася на краще та він працевлаштований.

Однак аналізуючи поведінку та ставлення засудженого до праці протягом всього строку відбування покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення для застосування до нього положень ст. 81 КК України.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4