1Справа № 335/7579/20 1-кс/335/4804/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0002771 від 05.11.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З наданих суду матеріалів вбачається, що СУ ГУ НП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002771 від 05 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 301 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

В ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше початку листопада 2019 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на виготовлення з метою збуту та розповсюдження, збут і розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру через Всесвітню мережу «Інтернет» на сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою реалізації якого у той же час залучив мешканців м. Запоріжжя, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших осіб жіночої статі, для зайняття незаконною діяльністю, пов`язаною із виготовленням з метою розповсюдження і розповсюдженням відеопродукції порнографічного характеру через Всесвітню мережу «Інтернет».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 орендував квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка фактично використовувалася як веб-студія, обладнав комп`ютерною технікою та веб-камерами, які використовувалися як засоби для вчинення злочинів.

У свою чергу ОСОБА_6 , на яку було покладено функції адміністратора, діючи за погодженням з ОСОБА_5 , проводила зустрічі з дівчатами, яких намагалась залучити до роботи веб-моделями, здійснювала навчання їх роботі моделями на сайтах у Всесвітній мережі Інтернет, їх реєстрацію та наповнення цифровим контентом, а саме: описова частина анкети, завантаження цифрових зображень та файлів фотографій та відеозаписів, складала та корегувала графіки виходу моделей в ефір, виготовляла з метою розповсюдження, а також розповсюджувала відеопродукцію порнографічного характеру.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою злочинного плану та в спільних корисливих інтересах за допомогою веб-камер, секс-іграшок та відповідної комп`ютерної техніки шляхом створення відео трансляцій у загальному доступі та режимі реального часу на сайті у Всесвітній мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 з авторизованих анкет під заздалегідь вигаданими псевдонімами демонстрували клієнтам (користувачам зазначеного вище сайту) свої статеві органи, емітувати статеве збудження, тощо, виготовляючи таким чином з метою розповсюдження відеопродукцію порнографічного характеру.

Законом України «Про захист суспільної моралі» № 1296-IV від 20.11.2003 (з послідуючими внесеними змінами і доповненнями) встановлюється правові основи захисту суспільства від розповсюдження продукції, що негативно впливає на суспільну мораль. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону визначено, що порнографія - вульгарно-натуралістична, цинічна, непристойна фіксація статевих актів, самоцільна, спеціальна демонстрація геніталій, антиетичних сцен статевого акту, сексуальних збочень, зарисовок з натури, які не відповідають моральним критеріям, ображають честь і гідність людини, спонукаючи негідні інстинкти; продукція порнографічного характеру - будь-які матеріальні об`єкти, предмети, друкована, аудіо-, відеопродукція, в тому числі реклама, повідомлення та матеріали, продукція засобів масової інформації, електронних засобів масової інформації, змістом яких є детальне зображення анатомічних чи фізіологічних деталей сексуальних дій чи які містять інформацію порнографічного характеру. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону визначено, що виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються.

Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 (з послідуючими внесеними змінами і доповненнями), встановлюються визначення термінів, зокрема, згідно ст.ст. 1, 22 вказаного Закону: інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб; засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 23.12.1993, електронна (цифрова) інформація - аудіовізуальні твори, музичні твори (з текстом або без тексту), комп`ютерні програми, фонограми, відеограми, програми (передачі) організацій мовлення, що знаходяться в електронній (цифровій) формі, придатній для зчитування і відтворення комп`ютером, які можуть існувати і (або) зберігатися у вигляді одного або декількох файлів (частин файлів), записів у базі даних на зберігаючих пристроях комп`ютерів, серверів тощо у мережі Інтернет, а також програми (передачі) організацій мовлення, що ретранслюються з використанням мережі Інтернет; розповсюдження - будь-яка дія, за допомогою якої об`єкти безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об`єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об`єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором.

У порушення діючого законодавства України та всупереч існуючих у сфері культурного, духовного життя суспільства, моральних засад щодо недопустимості демонстрації статевих органів, сексуальних відносин, які є неприйнятними з погляду суспільної моралі, загальновизнаних правил сором`язливості, прихованості відповідних стосунків від сторонніх осіб, призначені для збудження статевої пристрасті інших осіб, провокування їх статевої агресії, маючи злочинний намір на виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за їх вказівками та з відома всіх її учасників, 19 серпня 2020 року, в період часу з 11.10 год. до 11.40 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на вільно відвідуваному інформаційному ресурсі у мережі Інтернет за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на власній анкеті під заздалегідь вигаданим псевдонімом « ОСОБА_9 » за допомогою web-камери та комп`ютерної техніки з доступом до мережі Інтернет виготовила у режимі «онлайн» відеопродукцію порнографічного характеру, де з використанням крупного плану, прямих ракурсів зйомки, акцентуації уваги на статевих органах продемонструвала геніталії, маніпуляції з геніталіями із застосуванням секс-іграшок, та які, згідно висновку експерта № 169 від 31.08.2020, відносяться до продукції порнографічного характеру, тим самим, діючи умисно, у зазначений час розповсюджувала їх серед користувачів вищевказаного сайту.

Окрім того, у порушення діючого законодавства України та всупереч існуючих у сфері культурного, духовного життя суспільства, моральних засад щодо недопустимості демонстрації статевих органів, сексуальних відносин, які є неприйнятними з погляду суспільної моралі, загальновизнаних правил сором`язливості, прихованості відповідних стосунків від сторонніх осіб, призначені для збудження статевої пристрасті інших осіб, провокування їх статевої агресії, маючи злочинний намір на виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за їх вказівками та з відома всіх її учасників, 20.08.2020, в період часу з 10.25 год. до 10.50 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на вільно відвідуваному інформаційному ресурсі у мережі Інтернет за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на власній анкеті під заздалегідь вигаданим псевдонімом « ОСОБА_10 » за допомогою web-камери та комп`ютерної техніки з доступом до мережі Інтернет виготовила у режимі «онлайн» відеопродукцію порнографічного характеру, де з використанням крупного плану, прямих ракурсів зйомки, акцентуації уваги на статевих органах продемонструвала геніталії, маніпуляції з геніталіями із застосуванням секс-іграшок, та які, згідно висновку експерта № 170 від 02.09.2020, відносяться до продукції порнографічного характеру, тим самим, діючи умисно, у зазначений час розповсюджувала їх серед користувачів вищевказаного сайту.

23.09.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України та ухвалою слідчого судді від 24.09.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 23.11.2020 включно.

Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 спливає 23.11.2020 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, а також, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням та просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили змінити застосований відносно підозрюваного запобіжний захід на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що ризики, встановлені під час застосування запобіжного заходу на даний час зменшилися.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002771 від 05 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 301 КК України, у якому 23.09.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24.09.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, строком до 23.11.2020 включно.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування триває, його строк ухвалою слідчого судді від 19.11.2020 року продовжено до чотирьох місяців.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжують існувати.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, те, що підозрюваний раніше не засуджений, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, а також тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявність обставин, встановлених в ході розгляду клопотання, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які підтверджуються наданими доказами, зокрема, дані, які характеризують підозрюваного, та приходить до висновку, що стороною захисту надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України , особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, і такого заходу буде цілком достатньо для забезпечення потреб кримінального провадження та вказаний запобіжний захід на переконання слідчого судді унеможливить настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки у раніше визначеному обсязі ухвалою слідчого судді від 24.09.2020 року. Покладення інших обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає недоцільним.

Виходячи з положень ст. ст. 115, 194, 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 19.01.2021 року.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.

Змінити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 19.01.2021 року включно, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, відповідно до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1