КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2973/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 міста Києва ОСОБА_9 , і накладено арешт на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Зокрема, ОСОБА_7 стверджує, що він є власником автомобіля марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , який придбав восени 2019 року у ОСОБА_10 . На думку автора апеляції, під час розгляду клопотання слідчий суддя не дотримався вимог ч. 2, ч. 5 ст. 173 КПК України, оскільки не перевірив правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб. Крім того, апелянт вважає, що слідчим і прокурором не було доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-який із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Також ОСОБА_7 зазначає, що він є пенсіонером та має дружину, яка має тяжке захворювання, а тому транспортний засіб є дуже важливим засобом забезпечення життєдіяльності родини і забезпечує можливість зручного пересування до медичних закладів.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що власником майна ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2020 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що з 09 березня 2020 року по 17 квітня 2020 року невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 83500 доларів США, які належать ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чим завдала останнім матеріальної шкоди.

Згідно з протоколом огляду місця події від 15 травня 2020 року, за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, було вилучено автомобіль марки «ВМW», модель «М4», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , власником автомобіля марки «ВМW», модель «М4», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, є ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довіреністю на розпорядження автомобілем від 12 травня 2020 року № НОМ 201428, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважує ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бути представником та представляти інтереси з питань володіння, користування, експлуатації і розпорядження (з правом здійснення продажу за ціну та на умовах за її розсудом, міни, передачі в заставу, в тому числі, як майновим поручителем, надання в оренду, тощо).

Постановою слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 від 16 травня 2020 року автомобіль марки «ВМW», модель «М4», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

18 травня 2020 року слідчий СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_7 , із забороною відчуження, розпорядження та користування. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити збереження вищевказаного майна як речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2020 року зазначене клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи вказане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0003028, про накладення арешту на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_7 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, і прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, із забороною відчуження, розпорядження та користування, з огляду на те, що вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, виходячи з наступних обставин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету арешту майна відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Так, порушуючи питання про накладення арешту на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, слідчий СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , зазначаючи про мету та підстави для накладення арешту на вказаний транспортний засіб, посилається як на діючу редакцію ч. 2 ст. 170 КПК України, так і на редакцію ч. 2 ст. 170 КПК України, яка втратила чинність.

Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, мав повернути таке клопотання прокурору для усунення недоліків.

Виходячи з того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись норм кримінального процесуального закону, то при накладенні арешту на майно він має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як встановила колегія суддів, слідчий СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , обґрунтовуючи своє клопотання, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про можливість і необхідність накладення арешту на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску.

Зокрема, в матеріалах провадження не міститься жодних доказів того, що автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Що стосується постанови слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 від 16 травня 2020 року про визнання автомобіля марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, речовим доказом у кримінальному провадженні, то вона є нічим іншим, як звичайною формальністю, оскільки не містить даних на підтвердження того, що цей автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, як встановила колегія суддів, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, формальність та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга власника майна ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, із забороною відчуження, розпорядження та користування, як такого, що внесено до суду з грубим порушенням ст. 171 КПК України і за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданням даного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 18 травня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 міста Києва ОСОБА_9 , і накладено арешт на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, із забороною відчуження, розпорядження та користування, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 міста Києва ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, яке 15 травня 2020 року було вилучено під час огляду місця події за адресою: місто Київ, Карельський провулок, 7/2, а саме на автомобіль марки «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору (на автомобіль нанесена плівка жовтого кольору), загальний легковий загальний купе-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_7 , із забороною відчуження, розпорядження та користування, відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4