Справа 688/3140/20
№ 1-кс/688/1005/20
Ухвала
08 листопада 2020 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Приєкуле Лієпайського району Латвійська Республіка, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

08 листопада 2020 року слідчий СВ Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, оскільки останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може залишити місце проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань в сторону покращення свого становища, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 05 листопада 2020 року, близько 03-ої години, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на футбольному стадіоні неподалік школи у с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_7 , в процесі якої послідовно наніс два удари кулаком лівої руки в праву ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_7 .

В подальшому, 05 листопада 2020 року близько 04-ої години 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля домоволодіння № 13 по вул.Богдана Хмельницького в с.Коськів Шепетівського району, зустрів ОСОБА_7 , який, з мотивів помсти за спичинення йому тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 , один удар дерев`яною штахетою в ліву ділянку обличчя, від якого останній схилився на паркан. У подальшому ОСОБА_5 , взяв у власному подвір`ї дерев`яну штахету, наздогнав ОСОБА_7 поблизу будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, із прикладанням значної фізичної сили наніс потерпілому щонайменше три удари дерев`яною штахетою в ліву ділянку голови ОСОБА_7 , від яких останній впав на землю.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 , наніс потерпілому ОСОБА_7 , який лежав на землі, ще один удар дерев`яною штахетою в ліву ділянку голови, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість.

В результаті вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, багатоуламкового перелому скроневої та тім`яної кісток зліва, субдуральної гематоми зліва, забійної рваної рани нижньої повіки потиличної ділянки, забійної рани нижньої повіки лівого ока, забій лівого ока.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000707 від 05 листопада 2020 року проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

05 листопада 2020 року о 18 год.25 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06 листопада 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами оглядів місця події, протоколом огляду речових доказів, яким оглянуто знаряддя злочину, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , а також іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено ряд ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи усю суворість покарання може залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки зареєстрований за межами Шепетівського району Хмельницької області, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідків, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є жителями с.Коськів Шепетівського району, з метою покращення свого становища. Крім того встановлено, що свідок ОСОБА_8 , яка є колишньою дружиною підозрюваного ОСОБА_5 та досі проживає з ним в одному домоволодінні та пов`язана спільним побутом, а також приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 під час вчинення даного кримінального правопорушення, застосовував відносно потерпілого ОСОБА_7 фізичне насильство, існує ризик, пов`язаний із можливістю підозрюваного незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів та покращення свого становища, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевказані ризики, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , не працює, не має легальних джерел для існування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання від 5 років до 8 років позбавлення волі, зухвалість скоєного кримінального правопорушення, на даний час виникла необхідність з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний резонанс, який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод вищевказані обставини виправдовують необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статі, які вище вказані.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами оглядів місця події, протоколом огляду речових доказів, яким оглянуто знаряддя злочину, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , а також іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Вказані обставини свідчать як про виключну злочинну спрямованість підозрюваного, так і про наявність вагомих ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків з метою зміни їх показань в сторону покращення свого становища, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наведенні обставини, на переконання слідчого судді, є необхідними елементами, що визначають потребу в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, оскільки лише такий вид запобіжного заходу в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Менш суворий вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, по місцю проживання характеризується з негативної сторони, не працює, його поведінки, не зможе запобігти зазначеним ризикам, оскільки не гарантуватимуть постійного перебування підозрюваного за місцем проживання та невчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя знаходить задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки для прийняття такого рішення наявні всі підстави, визначені ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_5 , під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбаченій вказаною нормою закону, а також не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбаченні ст.ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому знаходить не визначати підозрюваному ОСОБА_5 , застави.

Враховуючи вищевкладене, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , не працює, не має легальних джерел для існування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання від 5 років до 8 років позбавлення волі, зухвалість скоєного кримінального правопорушення, вину у скоєнні якого не визнає, вказує, що захищався від нападників і тому з необережності спричинив потерпілому тілесні ушкодження, вдавши його один раз дерев`яною штахетою, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , більш м`яких запобіжних заходів, суд не знаходить.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, тобто по 03 січня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала діє по 03 січня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1