Провадження №: 1-кс/755/3540/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2020 р. . року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003339 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: НОМЕР_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в місті Києві, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, вдалися до обману та підробили офіційні документи, такі як паспорт громадянина НОМЕР_3 виданий 13.09.1996 Ворошиловським РВ УМВС України в АДРЕСА_2 та картку фізичної особи - платника податків АДРЕСА_2 про одержання ідентифікаційного номеру НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням яких здійснили ряд незаконних правочинів, спрямованих на набуття та відчуження права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , в результаті чого, невстановлені особи, шляхом обману, незаконно заволоділи правом власності і розпорядження нерухомістю, та заподіяли матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

04 травня 2020 року у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого невстановлена досудовим слідством особа, яка використовувала підроблений паспорт ОСОБА_5 за довіреністю, посвідченою нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 , яку зареєстрував в реєстрі за № 2300, від імені ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала договір купівлі-продажу квартири за яким нібито продає квартиру АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.05.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під заставу квартири АДРЕСА_1 отримав в борг грошові кошти в сумі 100 тис. грн. у гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 , на праві власності належить - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: НОМЕР_2 .

Разом з тим встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_3 11 жовтня 1996 року була придбана ОСОБА_10 (який діяв на підставі довіреності від Державного комітету по харчовій промисловості (Госпищепром- російською мовою, згідно договору) правонаступником якого є Міністерство аграрної політики України) у ОСОБА_11

06.06.2008 року Міністерство аграрної політики України, в особі міністра ОСОБА_12 направило до Київського міського бюро технічної інвентаризації заяву про реєстрації права власності на нерухоме майно з пакетом відповідних документів необхідних для проведення такої реєстрації. На даний час право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в КМБТІ за Міністерством аграрної політики України.

Разом з тим 06.11.2018 року державним реєстратором Київської міської філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, м.Київ, ОСОБА_13 , в реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_4 , за номером 000 за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Підставою реєстрації права власності на нерухоме майно стало рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, суддя ОСОБА_15 від 22.07.2016 року у справі №200/23498/ 16-ц, провадження «2/200/7899/16. Аналізом Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що вказане рішення суду, яке стало підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно в реєстрі відсутнє.

Відповідно до ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - закон), реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: www.court.gov.ua. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 25 травня 2006 року затверджений Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (електронна адреса: www.reyestr.court.gov.ua), обов`язок ведення якого покладено на Державну судову адміністрацію України.

Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду.

Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені Законом, без справляння адміністративного збору.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Тобто, вищевказаним нормами Закону визначено обов`язок уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав при проведенні державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі рішення суду, що набуло законної сили, перевіряти дійсність судового рішення шляхом отримання електронної копії такого судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, а у випадку відсутності його в реєстрі надсилати запит до відповідного суду про підтвердження дійсності судового рішення. У свою чергу, роздрукований з Єдиного державного реєстру судових рішень варіант електронної копії судового рішення або відповідь із суду про підтвердження або непідтвердження дійсності судового рішення повинні бути залучені державним реєстратором до матеріалів реєстраційної справи. Допоки не забезпечено інтегрованість реєстрів, зобов`язано державних реєстраторів перевіряти судові рішення у реєстрі судових рішень.

В подальшому 04.09.2019 року ОСОБА_14 (який набув права власності на об`єкт нерухомого майна на підставі неіснуючого рішення суду) реалізував вказану квартиру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі договору купівлі- продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_16

04.05.2020 року невстановлена особа, використовуючи підроблені документи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі довіреності від ОСОБА_8 , що посвідчена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 , згідно якої ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_5 реалізувати вказану квартиру, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , реалізував вказану квартиру ОСОБА_4 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що ніяких договорів не підписував та квартиру АДРЕСА_1 за дорученням не продавав, будь-якого відношення до укладення вказаного правочину не має, документи не втрачав.

Таким чином, квартира за адресою АДРЕСА_3 вибула з власності законних власників, а саме Міністерства аграрної політики України (що реорганізовано в Міністерство розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства).

Зазначила, що існують достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_3 підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення її збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження (оскільки майно відповідає критеріям речового доказу), а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову.

Старший слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. Проте нею подано заяву про розгляд поданої нею клопотання без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна та у відсутність прокурора.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме майно відповідає критеріям речового доказу, постановою від 07.07.2020 року визнана речовим доказом, а також з метою забезпечення її збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з доводами викладеними у клопотанні про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладенні арешту та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003339 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: НОМЕР_2 .

В силу ст.175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_17 та старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: