печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю « Джерело Пущі-Водиці» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Джерело Пущі-Водиці» (), а саме: комплекс будівель загальною площею 6800,4 м2 розташованим за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 4 та складається з: будівлі (літ. А) площею 6299,90 м2, котельні б.в. «Джерело» (літ. Б) площею 210,9 м2, теплиці (літ. В) площею 289,6 м2, та заборону громадянину ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , посадовим особам ТОВ «Джерело Пущі-Водиці» (), ТОВ «Гєліос ЛТД» (), ПП «Технохімпостач» (), або особам, які будуть діяти від його/їх та/або за його/їх дорученням, відчужувати, розпоряджатися нерухомим майном, а саме: комплексом будівель загальною площею 6800,4 м2 розташованим за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 4 та складається з: будівлі (літ. А) площею 6299,90 м2, котельні б.в. «Джерело» (літ. Б) площею 210,9 м2, теплиці (літ. В) площею 289,6 м2, з метою збереження речових доказів.

Проте, як зазначено заявником в клопотанні, висновки слідчого судді про наявність підстав для арешту вищевказаного майна не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав

Прокурор в засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя визнав за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2019 року у справі №757/36445/19-к управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 06.03.2014 року за фактами заволодіння службовими особами з числа колишнього вищого керівництва держави України державним майном в особливо великих розмірах та його легалізації за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 205 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2019 року задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими управління спеціальних розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про накладання арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Джерело Пущі-Водиці» (), а саме: комплекс будівель загальною площею 6800,4 м2 розташованим за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 4 та складається з: будівлі (літ. А) площею 6299,90 м2, котельні б.в. «Джерело» (літ. Б) площею 210,9 м2, теплиці (літ. В) площею 289,6 м2.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, ТОВ « Джерело Пущі Водиці» є належним суб`єктом звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна на підставі та в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Виходячи з положень ст. 170 КПК України, обов`язковою передумовою, яка обумовлює можливість накладення арешту на майно з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також з метою відшкодування заподіяної шкоди, є наявність в кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: 1) підозрюваного та/або обвинуваченого чи особи, яка несе матеріальну відповідальність за їх дії, 2) юридичної особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а також наявність спеціальної мети забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

З положень КК України беззаперечно випливає, що заходи кримінально-правового характеру можуть бути застосовані до юридичної особи, якщо шляхом досудового розслідування буде встановлено вину фізичної особи уповноваженої особи, яка діє від імені або (та) в інтересах юридичної особи.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Версія органу досудового розслідування, що майно на яке накладено арешт може містити відомості визначені ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000069, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована в клопотанні про скасування арешту майна та наданими доказами.

Таким чином, враховуючи принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року у справі №757/36445/19-к на майно, а саме: на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Джерело Пущі-Водиці» (), а саме: комплекс будівель загальною площею 6800,4 м2 розташованим за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 4 та складається з: будівлі (літ. А) площею 6299,90 м2, котельні б.в. «Джерело» (літ. Б) площею 210,9 м2, теплиці (літ. В) площею 289,6 м2.

Скасувати заборону громадянину ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , посадовим особам ТОВ «Джерело Пущі-Водиці» (), ТОВ «Гєліос ЛТД» (), ПП «Технохімпостач» (), або особам, які будуть діяти від його/їх та/або за його/їх дорученням, відчужувати, розпоряджатися нерухомим майном, а саме: комплексом будівель загальною площею 6800,4 м2 розташованим за адресою: м. Київ, вул. Курортна, 4 та складається з будівлі (літ. А) площею 6299,90 м2, котельні б.в. «Джерело» (літ. Б) площею 210,9 м2, теплиці (літ. В) площею 289,6 м2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1