У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3249/20

№ 1-кс/183/1504/20

21 жовтня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 28.05.2020 року до ЄРДР за № 0000631, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянці України, розлученій, пенсіонеру, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, однак відносно якої 30.06.2020 року направлено обвинувальний акт до Петриківського районного суду Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеному 15.04.2020 року до ЄРДР за № 0000145 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (рішення не прийнято),

підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідча Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс на території с. Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, у невстановленому під час досудового розслідування місці, діючи умисно, незаконно придбала у невстановлений слідством спосіб невстановлену кількість, але не менше 18,471 г, особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, з метою його подальшого збуту, який в подальшому почала незаконно зберігати при собі з метою збуту.

11 червня 2020 року о 12.50 годині співробітники поліції у відповідності до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанням ними» для документування та доказу злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної з незаконним оборотом наркотичних засобів, передали для придбання у неї наркотичного засобу особі під вигаданим прізвищем ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1000 гривень: купюра номіналом 200 гривень ЄД 2365431, купюра номіналом 200 гривень ПГ 3924882, купюра номіналом 100 гривень МГ 0458658, купюра номіналом 100 гривень МВ 8687266, купюра номіналом 100 гривень МГ 4534687, купюра номіналом 50 гривень УП 4489899, купюра номіналом 50 гривень УП 4489897, купюра номіналом 50 гривень УП 4489898, купюра номіналом 50 гривень УП 4489895, купюра номіналом 50 гривень УП 4489900, купюра номіналом 50 гривень УП 4489896 Національного банку України.

11 червня 2020 року о 13.45 годині ОСОБА_5 , знаходячись навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, незаконно збула ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який знаходився у п`яти сліп пакетах з фіксатором.

11 червня 2020 року в період часу з 13.57 години до 14.30 години ОСОБА_8 , знаходячись на перехресті вул. Лермонтова та пров. Ламаний с. Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, в присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції придбані у ОСОБА_5 п`ять сліп пакетів, з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, в перерахунку на висушену речовину становить 3,466 г, 3,459 г, 3,849 г, 3,623 г, 4,074 г, загальною вагою 18,471 г, які ОСОБА_5 раніше незаконно придбала, зберігала та збула ОСОБА_8 під час проведення оперативної закупки.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходилась у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, побачила на землі сліп пакети з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку остання визначила для себе, як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, достовірно знаючи, що у 25 сліп пакетах знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, підняла з землі вказані сліп пакети з речовиною, таким чином незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, з метою подальшого зберігання для особистого вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_5 вказані наркотичні засоби перенесла до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , та почала їх незаконно зберігати з метою особистого вживання, без мети збуту.

14 липня 2020 року в період часу з 07.50 години до 08.50 години в ході проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 25 сліп пакетів, в яких знаходилась речовина масами 3,757 г, 3,989 г, 4,003 г, 4,145 г, 4,035 г, 4,487 г, 3,832 г, 4,190 г, 4,054 г, 4,090 г, 4,208 г, 3,832 г, 4,100 г, 4,133 г, 4,109 г, 3,913 г, 3,683 г, 4,076 г, 3,931 г, 3,684 г, 4,072 г, 3,823 г, 3,984 г, 4,500 г, 3,755 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 3,262 г, 3,467 г, 3,473 г, 3,606 г, 3,511 г, 3,906 г, 3,323 г, 3,630 г, 3,520 г, 3,561 г, 3,668 г, 3,347 г, 3,557 г, 3,585 г, 3,572 г, 3,402 г, 3,210 г, 3,554 г, 3,415 г, 3,196 г, 3,528 г, 3,323 г, 3,479 г, 3,894 г, 3,254 г відповідно, загальною вагою 87,243 г. Вказані наркотичні засоби ОСОБА_5 раніше незаконно придбала та зберігала для особистого вживання, без мети збуту, в подальшому вилучено слідчим.

21.04.2020 року вказаний факт внесено до ЄРДР за № 0000631 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

04.05.2020 року склад злочину у кримінальному провадженні № 0000631 перекваліфіковано на ч. 2 ст. 307 КК України.

21.09.2020 року вказаний факт внесено до ЄРДР за № 0001238 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

24.09.2019 року прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області кримінальні провадження № 0000631 та № 0001238 об`єднано в одне провадження за № 0000631.

13 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, які віднесено до категорії тяжких, за які передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, не заміжня, на утриманні малолітніх дітей не має, а тому у останньої відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Також встановлено, що за місцем реєстрації ОСОБА_5 не з`являлась протягом тривалого часу, що підтверджується рапортам старшого слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.09.2020 року. Тому 24.09.2020 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Крім того, до Петриківського районного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000145 від 15.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.09.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2020 року, з визначеною заставою в розмірі 101350 гривень. Згідно з довідкою ДНП № 08343 ОСОБА_9 звільнена з ДУВП (№ 4) 28.07.2020 року у зв`язку з внесенням застави. Але у підготовчі судові засідання, призначені на 08.09.2020 року та 30.09.2020 року обвинувачена ОСОБА_5 не з`явилася, причини неявки суду невідомо.

Все вищевикладене свідчить про те, що, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені підозрюваною кримінальні правопорушення, та перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про застосування ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що вона раніше не судима, буде добровільно з`являтися до суду, вона є пенсіонеркою. Крім того, має матір, 1930 року народження, яка паралізована, а також брата, який є інвалідом 1 групи, про що маються довідки,

Підозрювана ОСОБА_5 просила не застосовувати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вона піклується своєю матір`ю, яка паралізована, а тому їй необхідно перебувати вдома, а також додала, що вона не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а не з`являлась раніше в судові засідання, оскільки не мала можливості зателефонувати.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, підозрюваної, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, останнє з яких віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 28.05.2020 року до ЄРДР за № 0000631, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України; протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 від 23.04.2020 року; протоколу проведення впізнання за фотознімками особи ОСОБА_5 зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 24.04.2020 року; протоколу огляду грошових коштів від 11.06.2020 року; протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 11.06.2020 року; протоколу огляду добровільно виданих предметів від 11.06.2020 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 13.06.2020 року; протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.06.2020 року; довідок щодо відпрацювання технічної інформації згідно з дорученням від 24.06.2020 року; висновку експерта від 15.06.2020 року № 19/194-8/2937; протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 02.07.2020 року; протоколу обшуку від 14.07.2020 року; висновку експерта від 04.08.2020 року № 19/104-8/3680; протоколів допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 24.09.2020 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше не судима, однак підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, одне з яких законом віднесено до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до 10 років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 тривалий час була відсутня за місцем реєстрації та проживання, тому була оголошена у розшук 24.09.2020 року, що свідчить про те, що ОСОБА_5 вже раніше переховувалась від органів досудового розслідування. Крім цього, у провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому, в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2020 року ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.09.2020 року, з визначеною заставою в розмірі 101350 гривень. 28.07.2020 року ОСОБА_9 було звільнено з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» у зв`язку з внесенням застави. Але у підготовчі судові засідання, призначені на 08.09.2020 року та 30.09.2020 року, ОСОБА_5 не з`являлася без поважних причин. Тобто, дані обставини також дають підстави вважати, що ОСОБА_5 переховувалася від суду, а отже, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк з конфіскацією майна, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 розлучена, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється.

При цьому, слідчий суддя враховує твердження захисника та підозрюваної про те, що остання має матір похилого віку, яка паралізована, а також брата, який є інвалідом 1 групи, про що слідчому судді під час судового розгляду надано письмові підтвердження. Однак, долучені письмові докази не містять відомостей про те, що вказані особи знаходяться на утриманні у підозрюваної ОСОБА_5 , тому слідчий суддя зазначені твердження захисника та підозрюваної не може брати до уваги при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваній найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також той факт, що підозрюваною в рамках іншого кримінального правопорушення вже було порушено покладені на неї обов`язки після внесення застави; майновий та сімейний стан підозрюваної, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у зазначених межах, а саме у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб не буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. А тому слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу у виді 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що належною мірою забезпечить виконання ОСОБА_5 , що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

У разі внесення підозрюваною застави, слідчий суддя вважає, що на підозрювану ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, враховуючи зазначені вище обставини, слідчий суддя прийшла до висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слід вважати необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 332, 350 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянці України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 грудня 2020 року включно, взявши її під варту із залу суду негайно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_5 у виді 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 329.550 грн.

У разі внесення підозрюваною ОСОБА_5 застави, покласти на останню наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з с. Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, де вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1