Провадження №1-кп/127/1091/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, відомості про яке внесені 15 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане в порядку абзацу 5 ст. 20-5 Перехідних положень КПК України клопотання про продовження дії запобіжних заходів щодо ОСОБА_8 строком на 60 діб. Зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до семи років, а тому під загрозою суворого покарання може спробувати переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_8 перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших обвинувачених з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Враховуючи вказане та викладені у клопотанні обставини прокурор просив клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання та звільнити його з під варти, оскільки він є пенсіонером, інвалідом II групи, ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС, Також доповнив, що він хворіє, має часті головні болі, підвищений тиск, а в умовах де він зараз знаходиться належних умов для лікування немає.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, оскільки на думку захисту прокурором ризики лише перераховані, клопотання не обґрунтоване. Також просив суд врахувати вік та стан обвинуваченого, те що він хворіє, є пенсіонером і має єдиний дохід це пенсія, тому сплатити таку суму застави, яку просить застосувати прокурор, він не змозі. Крім того, обвинувачений немає за кордоном житла, куди б він міг виїхати та переховуватись від суду. Обвинувачений має постійне місце проживання в м. Києві, має дружину, дітей, тобто соціально-стримуючі фактори, є інвалідом II групи, ліквідатором аварії на Чорнобильській АС, у нього 80% втрата працездатності, має захворювання у зв`язку з опромінюванням, постійно знаходиться під наглядом у лікарів. На даний час, перебуваючи під вартою, у нього вкрай погіршився стан здоров`я, а в установі немає належного медичного догляду. Просив суд відмовити в заявленому клопотанні прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку адвоката ОСОБА_6 , додатково доповнив, що прокурор посилається на ризики, які були встановлені на момент затримання обвинуваченого, на даний час прокурор мав встановити нові ризики, факти не підтверджені та прокурором не доведені, тому підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_8 та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечили проти клопотання прокурора.
Захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали думку захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд приймає до уваги наступне.
Особливості розгляду окремих питань під час судового розгляду на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), що діє на даний момент визначаються ст. 20-5 Перехідних положень КПК України.
Так, абзацом 5 ст. 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Враховуючи неможливість розгляду суддею у якого перебуває кримінальне провадження клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне розглянути вищевказане клопотання.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12.11.2020 року щодо ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 21.12.2020 року. З можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 175760 грн.
Суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання прокурора суд приймає до уваги, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності за попередньою змовою групою осіб. В разі доведення винуватості останньому загрожуватиме до семи років позбавлення волі. Вказане переконує суд в наявності ризику переховування від суду в разі перебування на волі та вчинення інших кримінальних правопорушень. Суд також враховує необхідність допиту свідків та потерпілого в судовому засіданні, при цьому обвинуваченому відомі адреси останніх, що створює ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого з метою зміни їх показань.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що наведені прокурором ризики продовжують існувати та не зменшились, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого, що переконує суд в обґрунтованості клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .
Суд також враховує, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вступивши у попередню змову вчинили дії, що кваліфікуються як злочин проти власності поєднаний з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, що в цілому підвищує ризики у кримінальному провадженні в разі перебування обвинуваченого ОСОБА_8 на волі. Наведені стороною захисту доводи є недостатніми для заміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який з огляду на вищевикладені обставини. Існує високий ризик того, що вказане матиме негативні наслідки для належного та своєчасного розгляду кримінального провадження.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання суд вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні«Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя/суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що застава може бути застосована до особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У таких випадках її розмір підлягає визначенню в ухвалі суду. Слідчому судді, суду слід зважати, що визначені у ч. 5 ст. 182 КПК чіткі розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження. Суду необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абз.2-4 п.16 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене та майновий стан обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу ОСОБА_8 необхідно визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб, починаючи з 18 грудня 2020 року до 15 лютого 2021 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбаченні п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками, іншими обвинуваченими та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Якщо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави та покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити термін їх дії відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України.
Строк дії ухвали суду 60 діб, тобто до 15 лютого 2021 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: