Справа № 991/320/21
Провадження 1-кс/991/330/21
У Х В А Л А
Іменем України

21 січня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду
клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло відповідне клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020.
Відповідно до матеріалів клопотання, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000860 від 14.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
За версією органу досудового розслідування, у період з квітня по червень 2020 року, Голова Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 , діючи за пособництва керівника патронатної служби адміністрації ОСОБА_4 , вимагав від начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області ОСОБА_8 неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, частина якої, у загальній сумі 350 000 гривень, була передана ОСОБА_8 04.06.2020 та 25.06.2020 ОСОБА_4 для подальшої її передачі Голові Кіровоградської ОДА.
26.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.06.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 2500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В результаті внесення застави, 03.07.2020 ОСОБА_4 звільнено з-під варти, через що застосовано запобіжний захід у виді застави із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020, крім своїх захисників, слідчих, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду;
5) носити електронний засіб контролю.

В подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.08.2020 строк дії вказаних обов`язків, за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю, продовжено до 21.10.2020, та ухвалою від 19.10.2020 продовжений до 26.11.2020 включно, з розширенням території не відлучення без відповідного дозволу уповноваженої особи з Кіровоградської області. Ухвалою від 23.11.2020 щодо ОСОБА_4 продовжено строк дії покладених на нього обов`язків: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучення без відповідного дозволу уповноваженої особи з Кіровоградської області; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 та свідками у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020 до 23 січня 2021 року, включно.
Водночас, 11.11.2020 стороною обвинувачення, на виконання вимог ч. 1 ст. 290 КПК України, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Дотепер сторона захисту знайомиться з матеріалами провадження, що є підставою неможливості закінчення досудового розслідування до 23.01.2021.
Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, прокурор просить продовжити строк дії покладених раніше на підозрюваного обов`язків на два місяці.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав та пояснив, що оскільки сторона захисту знайомиться з матеріалами справи, то закінчити досудове розслідування не представляється можливим з об`єктивних на те причин, проте ризики, що були встановлені при обранні до підозрюваного запобіжного заходу, не перестали існувати. Аргументацію існування ризикам надав аналогічну тексту поданого клопотання. Також прокурор послався на те, що інший підозрюваний із захисниками повільно знайомляться з матеріалами досудового розслідування, що у цілому впливає на завершення досудового розслідування та спрямування обвинувального акта до суду. Така поведінка інших учасників, хоча і впливає на строки досудового розслідування, проте відсутня доцільність виділяти матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , щоб завершити досудове розслідування. Вважає, що за два місяці підозрювані та захисники зможуть у повній мірі використати своє право, оскільки з більшістю матеріалів їх вже ознайомлено. З огляду на викладене просив клопотання задовольнити та продовжити строк покладених на підозрюваного обов`язків на два місяці.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що ОСОБА_4 зразково виконує усі покладені на нього обов`язки, не вчинював жодних дій, які можливо розцінити, як спроби або дії підозрюваного направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду. Прокурором не надано ніяких нових доказів на підтвердження цього ризику. Отже, їх існування з часом проведення досудового розслідування та поведінкою ОСОБА_4 зменшуються, а деякі припинені. Належна поведінка забезпечується надмірною заставою, яка є істотною для підозрюваного. Водночас, з огляду на тривалість досудового розслідування, ту обставину, що ОСОБА_4 було звільнено і він тривалий час не працював, йому необхідно утримувати родину і працювати. У Кіровоградській області реалізувати повноцінно професію поліграфолога не представляється можливим, тому вважає доцільним розширити межі пересування підозрюваного без дозволу слідчого (детектива), прокурора, суду до всієї України. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання. Додатково зазначив, що обмеження у пересуванні по території України не дозволяє реалізувати його конституційне право на працю. Він, як самозайнята особа, надає послуги поліграфолога. Для цього йому необхідно вільно переміщатися по території України. Крім того, його дружина вагітна і стоїть на обліку у м. Києві, що вимагає інколи миттєвого відвідування лікаря, через попередні ускладнення із вагітністю. Через обмеження у пересуванні по території України, супроводжувати дружину до лікарні стає ускладненим, а на цьому етапі вагітності це є вкрай важливим. Також звернув увагу на тому, що захисники його проживають у Київській області і він з ними спілкується та має можливість ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження лише, коли приїжджає до Києва. Просив слідчого суддю розширити територію вільного пересування, без дозволу слідчого (детектива), прокурора та суду до всієї території України.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків
У судовому засіданні встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020, в якому 26.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.06.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 2500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В результаті внесення застави, 03.07.2020 ОСОБА_4 звільнено з-під варти, через що застосовано запобіжний захід у виді застави із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020, крім своїх захисників, слідчих, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду;
5) носити електронний засіб контролю.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.08.2020 строк дії вказаних обов`язків, за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю, продовжено до 21.10.2020, та ухвалою від 19.10.2020 продовжений до 26.11.2020 включно, з розширенням території невідлучення без отримання відповідного дозволу від уповноваженої особи. Ухвалою від 23.11.2020 щодо ОСОБА_4 продовжено строк дії покладених на нього обов`язків: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучення без відповідного дозволу уповноваженої особи з Кіровоградської області; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 та свідками у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020 до 23 січня 2021 року, включно.

Також ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.08.2020, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000860, продовжений до п`яти місяців, тобто до 26.11.2020.
11.11.2020 стороною обвинувачення, на виконання вимог ч. 1 ст. 290 КПК України, повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020, та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовуються з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: (1) указом Президента України № 836/2019 про призначення ОСОБА_7 головою Кіровоградської обласної державної адміністрації; (2) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.05.2020, відповідно до якого свідок повідомив, що під час розмови з головою ОСОБА_7 останній схиляв його до надання неправомірної вигоди та передання її через ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 з ОСОБА_8 обговорював розмір такої неправомірної вигоди; (3) протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 19.06.2020 та 26.06.2020, згідно з якими свідок повідомив, що передавав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 100 000 та 250 000 гривень для подальшої їх передачі ОСОБА_7 ; (4) протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів свідкові ОСОБА_8 від 04.06.2020; (5) протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів свідкові ОСОБА_8 від 25.06.2020; (6) протоколами за результатами негласних слідчих (розшукових) дії від 09.06.2020, 19.06.2020, 23.06.2020; (7) протоколом обшуку від 25.06.2020, відповідно до якого у кімнаті відпочинку кабінету голови Кіровоградської ОДА були частково виявлені раніше ідентифіковані та вручені ОСОБА_8 грошові кошти, які останній передав ОСОБА_4 ; (8) протоколом огляду речей від 26 червня 2020 року, а саме мобільного телефону вилученого у ОСОБА_4 під час обшуку, у якому виявлені контакти із абонентом ОСОБА_8 та переписка; (9) протоколом огляду речей від 16.07.2020, а саме диску «Verbatim DVD-R» із записом камер спостереження розміщених на паркувальному майданчику магазину «Будмайдан», на якому зафіксовано у момент часу 14:03:59 25.06.2020, як з автомобіля Mercedes-Benz GL 350, виходить чоловік схожий на ОСОБА_4 та іншими матеріалами провадження у своїй сукупності.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
Попередніми ухвалами слідчих суддів Вищого антикорупційного суду була встановлена наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який на твердження прокурора дотепер продовжує існувати.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що на теперішній час, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду не втратив своєї актуальності.
Існування цього ризику пов`язано, у першу чергу, із тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .
Так, злочин передбачений ч. 4 ст. 368 КК України є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна, що поряд з віднесенням його до корупційних злочинів, позбавляє суд можливості звільнення винної особи від кримінальної відповідальності чи звільнення її від відбування покарання з випробуванням. За таких обставин, у разі визнання ОСОБА_4 винним в інкримінованому йому злочині, останній повинен буде понести виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суворість покарання за вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_4 , у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування.
Крім того при оцінці даного ризику слідчим суддею береться до уваги майновий стан підозрюваного, що підтверджується декларацією ОСОБА_4 , як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, відповідно до якої у власності останнього перебуває нерухоме майно, транспортні засоби, корпоративні права юридичних осіб, грошові заощадження, що вказує на заможній стан підозрюваного та можливість у останнього існувати значний час в умовах розшуку. Кожна окремо з цих підстав не є вирішальною при оцінці ризику переховування, однак у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик продовжує мати місце.
Поряд з цим слідчий суддя зазначає, що оскільки стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів провадження, то вказане процесуальне рішення сторони обвинувачення свідчить про визнання зібраних доказів достатніми для складання обвинувального акта. Так, матеріали, на підставі яких було складено письмове повідомлення про підозру та в подальшому буде ґрунтуватися обвинувачення, зафіксовані у протоколах слідчих (розшукових) дій, матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій та на носіях інформації, які перебувають у володінні безпосередньо сторони обвинувачення, а тому, підозрюваний позбавлений будь-якої можливості знищити, спотворити чи сховати відповідні речі та документи. З огляду на вказане та з урахуванням відкриття стороні захисту матеріалів у порядку ст. 290 КПК України, на переконання суду, ризик можливого знищення чи приховування речей та документів втратив свою актуальність за час проведення досудового розслідування.
Водночас втрата актуальності зазначеного ризику, з огляду на час проведення досудового розслідування та його обґрунтування прокурором у суді, була встановлена і в попередніх ухвалах слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 21.08.2020, 19.10.2020, 23.11.2020, втім залишилася поза увагою сторони обвинувачення.
З огляду на викладене у судовому засіданні була встановлена актуальність існування лише одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що разом з доведеністю обґрунтованості підозри, дає слідчому судді можливість дійти висновку про необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного. Продовження строку дії обов`язків забезпечить можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та надасть змогу досягти мети кримінального провадження.
Також слідчим суддею береться до уваги прохання сторони захисту про необхідність дозволити переміщатися по території України без окремого дозволу з боку детектива або прокурора. Прокурором у судовому засіданні не повідомлено про випадки порушень покладених на підозрюваного обов`язків, що, на переконання суду, вказує на добросовісне ставлення ОСОБА_4 до обмежень, пов`язаних із його статусом. Отже, беручи до уваги стадію виконання вимог ст. 290 КПК України, відсутності низки ризиків, які враховувалися при покладанні обов`язку не відлучатися із певного населеного пункту, пояснення ОСОБА_4 , долучені документи про освіту, час, який минув з моменту покладання обов`язку, що складає майже шість місяців, позитивні характеристики, розмір застави, слідчий суддя, з метою збереження співмірності цілей досудового розслідування та прав підозрюваного, вважає можливим послабити покладений процесуальний обов`язок, застосований відносно нього, шляхом надання можливості виїжджати за межі Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду. Водночас, з урахуванням існуючого ризику переховування, стадії виконання ст. 290 КПК України, вважаю за необхідне пом`якшити цей обов`язок для підозрюваного та визначити його у вигляді обов`язку не відлучатися з території України без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Беручи до уваги вищевикладене, доведеність прокурором у судовому засіданні про продовження існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а також той факт, що досудове розслідування завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, час ознайомлення з якими не включається у строк досудового розслідування, а суду не відомий можливий термін такого ознайомлення, та те, що інші покладені на підозрюваного обов`язки в достатній мірі та повно забезпечують його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, з метою мінімізації доведеного ризику, слідчий суддя вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити частково, змінити обсяг одного з раніше визначених обов`язків, та продовжити дію обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями: 107, 177, 178, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0000860 від 14.05.2020 задовольнити частково.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:
1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися з території України, без дозволу слідчого (детектива), прокурора слідчого судді чи суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 та свідками у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020.

Строк дії ухвали встановити до 21 березня 2021 року, включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000860 від 14.05.2020.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1