Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Києві, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

У клопотанні прокурор зазначає, що «у провадженні СВ Подільського УП ГУНП України у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000103 від 06.01.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 ,ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, діючи узгоджено групою осіб, вступили в попередню злочинну змову та заволоділи шляхом обману нерухомим майном в особливо великих розмірах за допомогою підроблених договорів, які містили завідомо неправдиві відомості, зокрема об`єктами нерухомості, розташованими на території м. Києва.

Так, в ході досудового розслідування встановлені факти незаконного вибуття з власності, зокрема, об`єктів нерухомості за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .

Так, житлова квартира за адресою: АДРЕСА_6 . належала ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 15.10.2008.

Після смерті ОСОБА_5 03.12.2015, дана квартира повинна б була перейти у спадок його матері ОСОБА_6 , проте на підставі підробленого договору, посвідченого 25.06.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №1469 право власності на вказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_8 .

Разом з цим відповідно до інформації з Київського державного нотаріального архіву за реєстровим №1469 від 25.06.2009 року засвідчено копії акту прийому-передачі приміщення.

В подальшому було організовано проведення ряду фіктивних реєстраційних дій, в результаті чого право власності на дану квартиру перейшло до ОСОБА_9 .

На даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито два розділи щодо одного об`єкту нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Житлова квартира за адресою: АДРЕСА_3 належала на праві власності громадянці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.08.1993.

У подальшому державним реєстратором КП «Пріоритет» ОСОБА_11 дану квартиру було зареєстровано на підставну особу - ОСОБА_12 та в подальшому 08.06.2018 на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2018 нотаріусом ОСОБА_13 перереєстровано на цивільну дружину ОСОБА_14 - ОСОБА_15 ,

Зазначена громадянка не мала реальної змоги придбати вказаний об`єкт нерухомості по її ринковій вартості, у зв`язку з відсутністю необхідної суми грошових коштів.

Відповідно до наданих показань ОСОБА_10 свою квартиру остання нікому не продавала та наразі існує судова справа на розгляді у Солом`янському районному суді міста Києва.

Нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . належало ОСОБА_16 на підставі договору купівлі продажу від 06.06.2000, який помер 17.11.2013.

Відповідно до закону дане приміщення згідно закону повинно б було бути успадкованим братом померлого ОСОБА_17 , однак за сприяння на даний час невстановлених осіб, факт наявності даного приміщення було приховане від ОСОБА_17 .

В подальшому ОСОБА_14 організовано виготовлення підроблених документів та проведення незаконних первинних реєстраційних дій, що в подальшому дало змогу приватному нотаріусу ОСОБА_13 зареєструвати його на підконтрольну ОСОБА_14 особу, а саме ОСОБА_18 .

На даний час, дане приміщення фактично контролюється ОСОБА_14 , та здається ним в оренду за 30 тис. грн. на місяць особам турецької національності.

Нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2004 також належало ОСОБА_16 та після його смерті за аналогічною схемою незаконно захоплене ОСОБА_14 . Спочатку на підставі підробленого договору дарування 28.04.2016 було зареєстровано на ОСОБА_19 , який на даний час знаходиться у розшуку у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування за вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 КК України за підозрою у заволодінні іншим майном ОСОБА_16 .

В подальшому 30.05.2016 за допомогою нотаріуса ОСОБА_13 дане приміщення було оформлено на цивільну дружину рідного брата ОСОБА_14 - ОСОБА_20 , однак продовжувало контролюватися ОСОБА_14 та здаватися ним в оренду під салон з продажу матраців. У зв`язку із тим, що у ОСОБА_14 виникли фінансові проблеми, останній продав дане приміщення законному вигодо набувачеві ОСОБА_21 , попередньо провівши проміжну реєстрацію на підконтрольного ОСОБА_22 , з метою відведення юридичних наслідків від цивільної дружини брата.

Житлова квартира за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2010 та житлова квартира за адресою: АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 27.10.1998 належали ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наявної інформації, ОСОБА_14 без відома та згоди ОСОБА_23 , шляхом підробки документів, без її присутності та за сприяння підконтрольного приватного нотаріуса ОСОБА_13 організував перереєстрацію даних квартир на підконтрольну йому особу ОСОБА_18 .

Так квартира по АДРЕСА_5 , була перереєстрована 18.02.2019, а квартира по АДРЕСА_4 було перереєстрована 14.02.2019.

Дані реєстрації відбулися на підставі договорів довічного утримання ОСОБА_18 . ОСОБА_23 .. Фактично згідно отриманої інформації ОСОБА_18 , являється особою із низьким матеріальним забезпеченням та фактично виконувати взяті на себе зобов`язання не в змозі, проживає у іншому місті, та погодився на використання його документів для даних цілей за невелику грошову винагороду.

Документи на вказані квартири зберігаються у ОСОБА_14 . Підготовкою необхідних документів необхідних для реєстраційних дій вказаних об`єктів нерухомості за вказівкою ОСОБА_14 займалася ОСОБА_24 .

Таким чином, реєстрація права власності на квартири, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 відбулася за підробленими документами, без законних на те підстав.

Так, у період часу з 07 год. 35 хв. до 11 год. 51 хв., 24 грудня 2019 року, в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження

№ 000103 прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_25 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва №758/15239/19 від 02.12.2019 увійшов до приміщення квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_14 та провів обшук у приміщенні вказаної квартири.

В ході обшуку, крім речей та документів, дозвіл на відшукання яких надано ухвалою слідчого судді тимчасово вилучено наступне майно:

- копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва у справі 761/34134/17 від 29.09.2017 на 2 арк.;

- договір оренди нежитлового приміщення площею 157,6 кв.м., за адресою:

АДРЕСА_8 від 06.11.2019 між ТОВ «Сканер» в особі директора ОСОБА_19 та ФОП ОСОБА_14 та акт приймання вказаного нежитлового приміщення, загалом на 5 арк.;

- договір оренди приміщення площею 164,8 кв.м., за адресою:

АДРЕСА_8 від 06.11.2019 між ОСОБА_26 та ФОП ОСОБА_14 , та акт приймання вказаного нежитлового приміщення, без підписів сторін, на 5 арк., у двох примірниках, загалом на 10 арк.;

- лист ОСОБА_26 щодо дійсності договору оренди від 06.11.2019 без підпису на 1 арк.;

- копія паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_27 на 1 арк.;

- копія картки фізичної особи - платника податків № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_27 на 1 арк.;

- серветки білого кольору у кількості 2 шт., на яких міститься рукописний напис (чорнові записи);

- поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 131593496 на 1 арк.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчас5вег ;цо скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. З ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 26.12.2019 вилучені в ході обшуку приміщення квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 документи визнано речовими доказами.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході документи повністю відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а саме є об`єктами, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, арешт вказаних документів необхідний для забезпечення технічної експертизи документів, а також почеркознавчого дослідження.

На підставі вищевикладеного, з метою належного збереження речових доказів та в подальшому розгляду питання про його долю, керуючись ч. 1 ст. 98, ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170, ст. 171 КПК України, прокурор просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000103, вилучених під час обшуку приміщення квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , а саме:

- копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва у справі

761/34134/17 від 29.09.2017 на 2 арк.;

- договір оренди нежитлового приміщення площею 157,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_8 від 06.11.2019 між ТОВ «Сканер» в особі директора ОСОБА_19 та ФОП ОСОБА_14 та акт приймання вказаного нежитлового приміщення, загалом на 5 арк.;

- договір оренди приміщення площею 164,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_8 від 06.11.2019 між ОСОБА_26 та ФОП ОСОБА_14 та акт приймання вказаного нежитлового приміщення, без підписів сторін, на 5 арк., у двох примірниках, загалом на 10 арк.;

- лист ОСОБА_26 щодо дійсності договору оренди від 06.11.2019, без підпису на 1 арк.;

- копію паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_27 на 1 арк.;

- копію картки фізичної особи - платника податків № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_27 на 1 арк.;

- серветки білого кольору у кількості 2 шт., на яких міститься рукописний напис (чорнові записи);

- поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 131593496 на 1 арк.»

У судове засідання прокурор, слідчий, власник майна не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені

Неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як передбачено ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст.190, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 ,ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 263 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 06.01.2016.

З метою належного збереження речового доказу слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання щодо накладення арешту на майно відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, тому слідчий суддя вбачає наявність правових підстав для задоволення клопотання, та накладення арешту на майно, з метою забезпечення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000103 від 06.01.2016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 ,ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 131, 168, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про арешт майна.

Накласти арешт на на речові докази у кримінальному провадженні № 0000103, вилучених під час обшуку приміщення квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , а саме:

- копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва у справі 761/34134/17 від 29.09.2017 на 2 арк.;

- договір оренди нежитлового приміщення площею 157,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_8 від 06.11.2019 між ТОВ «Сканер» в особі директора ОСОБА_19 та ФОП ОСОБА_14 та акт приймання вказаного нежитлового приміщення, загалом на 5 арк.;

- договір оренди приміщення площею 164,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_8 від 06.11.2019 між ОСОБА_26 та ФОП ОСОБА_14 та акт приймання вказаного нежитлового приміщення, без підписів сторін, на 5 арк., у двох примірниках, загалом на 10 арк.;

- лист ОСОБА_26 щодо дійсності договору оренди від 06.11.2019, без підпису на 1 арк.;

- копію паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_27 на 1 арк.;

- копію картки фізичної особи - платника податків № НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_27 на 1 арк.;

- серветки білого кольору у кількості 2 од., на яких міститься рукописний напис (чорнові записи);

- поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 131593496 на 1 арк.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1