Справа № 490/8382/17
н/п 1-кп/490/464/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003368, відомості про яке внесено 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, з його слів має на утриманні малолітню дитину, яка проживає окремо, разом із матір`ю, має базову загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, з його слів має на утриманні малолітню дитину, яка проживає окремо, разом із матір`ю, має повну загальну середню освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше судимим 23 листопада 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на два роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

12 березня 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва з Миколаївського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003368, відомості про яке внесено 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 20.02.2020 року, судовий розгляд відповідно до положень частин 2 статті 347 КПК України повинен починатись з оголошення обвинувального акту, який направляється до суду.
У підготовчому судовому засіданні прокурор висловила думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі наданого суду обвинувального акту.
Обвинувачені та їх захисники залишили вирішення питання щодо призначення до судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального актуна розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши відомості, викладені в обвинувальному акті, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.
Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Така позиція, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках, передбачених КПК України, узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.
Так, судом встановлено, що згідно поданого обвинувального акту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 29.07.2017 приблизно о 23:00год. розбійного нападу у дворі будинку АДРЕСА_3 , під час якого, погрожуючи потерпілому ОСОБА_8 застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я, а саме із застосуванням предмету схожого на ніж, заволоділи його мобільним телефоном Meizu M 3 Note імей: НОМЕР_1 , вартістю 3900 гривень, який належить останньому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України - нападі вчиненому з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла розбій.
Таким чином, прокурором в обвинувальноииму акті прямо зазначено, про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України (особою, яке раніше вчиняла розбій).
Разом із тим, на момент складання обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003368, відомості про яке внесено 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вироків суду за ст. 187 КК України не постановлено.
Відповідно ж до вимог статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Засадою кримінального провадження, відповідно до ст. 17 КПК України, зокрема, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, а тому особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
18.09.2020 року Ленінським районним судом м. Миколаєва, винесено вирок, за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього належного майна. Однак, на теперішній час вказаний вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва законної сили не набрав.
Таким чином, викладені факти в обвинувальному акті протеричать також і позиції, викладеної в Постановоі Верховного суду від 26 квітня 2018 року у справа № 639/9081/15-к, що до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою.
На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що обвинувальний акт містить істотні порушення вимог КПК України, а за такого, суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт.
Керуючись ст. ст. 8,9, 290, 314, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003368 , відомості про яке внесено 30.07.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1