Справа № 487/562/21
Провадження № 1-кс/487/858/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000265 від 29.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділення Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучені 29.01.2021 року під час обшуку в салоні легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, який розташовувався навпроти житлового будинку за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, проспект Миру 56, речі та майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.02.2001 року; ключі від транспортного засобу, передавши їх під зберігальну розписку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, власником якого є ОСОБА_6 , передавши його під зберігальну розписку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що Заводським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000265 від 29.01.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2021 року до чергової частини Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло на служби «102» повідомлення від ОСОБА_7 , в якому він просив прийняти міри до невстановлених осіб, які 28.01.2021 приблизно о 22:40 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знаходячись на вул. 2-й Ялтинській в м. Миколаєві Миколаївської області, погрожуючи застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито здійснили крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» моделі «SM-A217F/DSN» серійний номер ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , об`ємом пам`яті 32 Gb чорного кольору, в середині якого знаходилась сім картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна».
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що 28.10.2021 приблизно о 22:00 год., під час того як він повертався до себе додому, назустріч йому виїхав легковий автомобіль «копійка» жовтого кольору, державний реєстраційний номер він пригадати не може. Зупинившись поблизу нього, з вказаного автомобіля вийшли троє чоловіків, один з яких, погрожуючи застосуванням насильства, відкрито заволодів мобільним телефон марки «Samsung» моделі «SM-A217F/DSN» серійний номер ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , об`ємом пам`яті 32 Gb чорного кольору, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна».
Згідно з рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Миколаївській області під час патрулювання по проспекту Миру 56 в м. Миколаєві Миколаївської області виявлено легковий автомобіль марки ВАЗ 21011, д.р.н. НОМЕР_1 , в середині якого знаходився чоловік, схожий на орієнтування.
З метою попередження знищення майна, яке може мати значення речового доказу по кримінальному провадженні, в порядку ч. 3 ст. 23 КПК України старшим слідчим слідчого відділення Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітаном поліції ОСОБА_3 прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку (огляду) у салоні легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, який розташовувався навпроти житлового будинку за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, проспект Миру 56.
Згідно з протоколом обшуку від 29.01.2021 в ході обшуку легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.02.2001 року, ключі від вищевказаного транспортного засобу. Вказаний автомобіль було також вилучено та направлено до майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5.
29.01.2021 слідчим винесено постанову, відповідно до якої вилученні речі були визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.
У клопотанні слідчий посилається на те, що вилучені речі та майно мають доказове значення у кримінальному провадженні, з метою запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження виникла необхідність у накладенні на них арешту.
В судовому засіданні слідчий не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
За правилами ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Частиною 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. п.1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що Заводським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000265 від 29.01.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2021 року до чергової частини Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло на служби «102» повідомлення від ОСОБА_7 , в якому він просив прийняти міри до невстановлених осіб, які 28.01.2021 приблизно о 22:40 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знаходячись на вул. 2-й Ялтинській в м. Миколаєві Миколаївської області, погрожуючи застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито здійснили крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» моделі «SM-A217F/DSN» серійний номер ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , об`ємом пам`яті 32 Gb чорного кольору, в середині якого знаходилась сім картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна».
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що 28.10.2021 приблизно о 22:00 год., під час того як він повертався до себе додому, назустріч йому виїхав легковий автомобіль «копійка» жовтого кольору, державний реєстраційний номер він пригадати не може. Зупинившись поблизу нього, з вказаного автомобіля вийшли троє чоловіків, один з яких, погрожуючи застосуванням насильства, відкрито заволодів мобільним телефон марки «Samsung» моделі «SM-A217F/DSN» серійний номер ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , об`ємом пам`яті 32 Gb чорного кольору, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна».
Згідно з рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Миколаївській області під час патрулювання по проспекту Миру 56 в м. Миколаєві Миколаївської області виявлено легковий автомобіль марки ВАЗ 21011, д.р.н. НОМЕР_1 , в середині якого знаходився чоловік, схожий на орієнтування.
З метою попередження знищення майна, яке може мати значення речового доказу по кримінальному провадженні, в порядку ч. 3 ст. 23 КПК України старшим слідчим слідчого відділення Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітаном поліції ОСОБА_3 прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку (огляду) у салоні легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, який розташовувався навпроти житлового будинку за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, проспект Миру 56.
Згідно з протоколом обшуку від 29.01.2021 в ході обшуку легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.02.2001 року, ключі від вищевказаного транспортного засобу. Вказаний автомобіль було також вилучено та направлено до майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5.
29.01.2021 старшим слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області винесено постанову, відповідно до якої вилученні в ході обшуку автомобіля речі та майно були визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, які визначенні ст. 98 КПК України, вилучений транспортний засіб був викорисаний як знаряддя вчинення злочину.
Існують ризики приховування, пошкодження, знищення або передачі вилученого майна, а тому потреби досудового розслідування обґрунтовують застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що на теперішній час автомобіль марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий суддя вважає за можливе передати на відповідальне зберігання особі, у користуванні якої на теперішній час перебуває транспортний засіб, а саме: ОСОБА_5 , автомобіль марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, з забороною його відчуження, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.02.2001 року, ключі від транспортного засобу.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000265 від 29.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 29.01.2021 в ході обшуку автомобіля марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.02.2001 року, ключі від транспортного засобу; автомобіль марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, власником якого є ОСОБА_6 .
Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки «ВАЗ» моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 16 регіон, заборонивши ОСОБА_5 його відчужувати, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.02.2001 року, ключі від транспортного засобу.
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1