Номер провадження 1-кп/641/320/2021 Справа № 641/6136/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000145 від 25.01.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)05.09.2008 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

2) 27.08.2009 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

3) 03.09.2010 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік,

4) 29.09.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 304 КК України, на підставі ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

5) 05.09.2012 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України на підставі ст.ст. 70, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 24.06.2014 року умовно-достроково;

6) 16.11.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст.186 КК України на підставі ст. 71 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25.01.2020 року, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , після спільного вживання спиртних напоїв разом з незнайомим йому ОСОБА_5 та іншими особами, будучи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_5 , діючи з умислом, спрямованим на спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс кулаком правої руки ОСОБА_5 один удар в область лівого ока, спричинивши останньому синець в лівій навколоочній ділянці, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся. В наданих суду показаннях зазначив, що 25.01.2020 року він разом зі своїм другом розпивав спиртні напої вдома у останнього за адресою: АДРЕСА_3 . Потім до друга прийшов раніше йому не знайомий ОСОБА_5 зі своєю дівчиною, і вони стали розпивати спиртні напої разом. ОСОБА_3 посварився з ОСОБА_5 , причини сварки не пам`ятає, та вдарив останнього кулаком у ліве око, внаслідок чого у ОСОБА_5 з`явився синець.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяву потерпілого ОСОБА_5 , в якій він просить провести судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності та призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, останній раз 16.11.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.186 КК України, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, в період непогашеної судимості він вчинив кримінальне правопорушення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, за місцем фактичного проживання характеризується негативно.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи вчинення обвинуваченим проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді 130 годин громадських робіт, суд призначає покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року накладено арешт на тимчасово вилучений 25 січня 2020 року у ОСОБА_3 під час огляду за адресою: АДРЕСА_4 , предмет, а саме Мобільний телефон Xiaomi Redmі Note 3 Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_1 , в корпусі сірого кольору у чохлі чорного кольору.

За змістом ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що в подальшому в застосуванні даного заходу відпала потреба, суд приходить до висновку про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.01.2020року по справі № 641/722/20.
Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Арешт, накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31.01.2020 року, на тимчасово вилучений 25 січня 2020 року у ОСОБА_3 під час огляду за адресою: АДРЕСА_4 , предмет, а саме Мобільний телефон Xiaomi Redmі Note 3 Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_1 , в корпусі сірого кольору у чохлі чорного кольору,- скасувати.
Речовий доказ - мобільний телефон мобільний телефон Xiaomi Redmі Note 3 Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_1 , в корпусі сірого кольору у чохлі чорного кольору, який згідно розписки від 01.02.2020 року переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1