У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0002323

за апеляційною скаргою прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2020 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002323 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 396 КК України, повернуто прокурору.

Задоволено скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , визнано бездіяльність слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , яка полягала у ненаданні слідчим обвинуваченому ОСОБА_7 перекладача з української на молдавську /французьку/ мови на досудовому розслідуванні даного кримінального провадження.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення обвинувального акта прокурору через те, що він не був перекладений на молдовську (французьку) мову, необґрунтованими та передчасними. Зазначає, що кримінальним процесуальним законом не регламентовано порядку залучення перекладача, зокрема не встановлено безумовного обов`язку слідчого судді, суду, прокурора, слідчого самостійно, за відсутності відповідного клопотання з боку учасника провадження, залучати перекладача.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 є громадянином Республіки Молдова, та йому в присутності захисника, вручено копію обвинувального акту та матеріалів досудового розслідування з перекладом на російську мову, виконаним перекладачем ОСОБА_10 , але останній відмовився від підпису про отримання. При цьому, в процесуальних документах ОСОБА_7 здійснив власноручне написання саме російською мовою підтвердження ідентичності його показань в перекладі на російську мову, не висловлюючи жодних зауважень з приводу того, що він не володіє цією мовою, та не зазначаючи про потребу в послугах перекладача на молдовську (французьку) мову. При отриманні копії обвинувального акту, складеного слідчим та затвердженого прокурором, обвинувачений та його захисник не заявляли про порушення права обвинуваченого на захист із зазначених вище питань, зокрема, про переклад на молдовську (французьку) мову.

Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 проживає в Україні щонайменше з 21.05.2016 р., був засуджений вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.10.2018 р. Під час розгляду кримінального провадження у 2018 році послугами перекладача ні на російську, ні на молдовську (французьку) мову не користувався, що свідчить про те, що він володіє російською мовою, яка є міжнаціональною мовою спілкування, та має бути забезпечений перекладачем виключно на російську мову. Крім того, під час підготовчого судового засідання на пропозицію суду перекладачу перекласти обвинуваченому ОСОБА_7 позицію прокурора щодо призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні на французьку мову, останній відмовився від перекладу, пославшись на те, що йому все зрозуміло, не дивлячись на те, що прокурор висловив свою позицію державною мовою.

На думку апелянта, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, а побудував своєї висновки про необхідність перекладу обвинувального акта на молдовську (французьку) мови виключно на підставі пояснень ОСОБА_7 про те, що він не володіє ані українською, ані російською мовою, оскільки являється громадянином Республіки Молдова, а в школі вивчав крім молдовської також французьку мову, які нічим не підтверджені, а є голослівними.

Вважає, що така позиція обвинуваченого є спробою уникнути покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вказував, що він є громадянином Республіки Молдова, не володіє українською та російською мовами. Проте, слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 не було залучено перекладача з молдавської мови на досудовому розслідуванні даного кримінального провадження, чим були обмежені його законні інтереси при затриманні та закінченні досудового розслідування.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт за кримінальним провадженням складений з дотриманням вимог КПК України, але не перекладений на зрозумілу для обвинуваченого ОСОБА_7 мову про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, так як він не розуміє мови, яка використовується в суді і не розмовляє нею. Тобто, вбачається порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 під час провадження досудового слідства, без усунення якого кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

При вивченні матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підпунктах «а», «е» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод також закріплені права особи:
а) бути негайно i детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер i причину обвинувачення проти нього;
e) якщо він не розуміє мову, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, - отримувати безоплатну допомогу перекладача.

Разом з тим, з матеріалів судового провадження вбачається, що в порушення зазначених вимог, не зважаючи на те, що ОСОБА_7 є громадянином Республіки Молдова та на досудовому розслідуванні заявляв, що він не розуміє українську мову, обвинувальний акт викладений українською мовою, будь-яких даних про його переклад та вручення його ОСОБА_7 на зрозумілій для нього мові, матеріали судового провадження не містять.

Таким чином, встановлено, що обвинувальний акт викладений українською мовою, за наявності підстав, для його обов`язкового перекладу.

У зв`язку із цим, суд вважає, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту ст. 291 КПК України є правильними. Тому, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3