Провадження № 1-в/161/303/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 жовтня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявників адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нескасуванні арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 від 13.04.2012, в рамках кримінальної справи №30-025-11, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В

13.10.2020 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга представника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нескасуванні арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 від 13.04.2012, в рамках кримінальної справи №30-025-11, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України.

Свою скаргу мотивує тим, що виконувач обов`язків начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 безпідставно відмовив у скасуванні арешту майна, зазначивши що вирішення даного питання належить до компетенції суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила задовольнити, вказавши про наявність процесуальних повноважень в прокурора для прийняття рішення про скасування арешту майна.

Прокурор доводи скарги заперечив через її безпідставність, а тому просив в задоволенні такої скарги відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінальної справи №30-025-11, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 від 13.04.2012 накладено арешт на майно, в тому числі на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , будинок за адресою АДРЕСА_2 , приміщення комори В-1 за адресою АДРЕСА_3 .

Вказаний арешт був накладений на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення цивільного позову (а.с.113 т.16 к/с№30-025-11).

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2013 ОСОБА_5 засуджено за ст.ст.28 ч.3-222 ч.2, 358 ч.2, 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 170000 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків на строк 3 роки. ОСОБА_5 виправдано за ст.209 ч.2 КК України.

Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно в користь ПАТ «КРЕДІ АГРІГОЛЬ БАНК» 17138701 гривню 78 коп. Арешт на майно підсудних залишений в силі (а.с.496-525 т.18 к/с№30-025-11).

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2013 ОСОБА_5 не оскаржувався.

25 червня 2013 року Луцький міськрайонний суд надіслав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в користь ПАТ «КРЕДІ АГРІГОЛЬ БАНК» суми завданих збитків (а.с.536-538 т.18 к/с№30-025-11).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2014 ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у виді штрафу в сумі 170000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 3 роки, за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.28 ч.3, 222 ч.2, 358 ч.2, 70 КК України, на підставі ст.1 п.г Закону України Про амністію від 08.04.2014 (а.с.779 т.18 к/с№30-025-11).

Порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Статтями 409, 411 КПК України 1960 року передбачено, які суд вирішує питання, зв`язані з виконанням вироку, та порядок вирішення таких питань.

Разом з тим, арешт на квартиру, будинок та приміщення комори, які вказані в скарзі, було накладено слідчим під час досудового слідства в рамках кримінальної справи №30-025-11, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України на підставі положень КПК України 1960 року саме з метою забезпечення цивільного позову.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19), від 08 листопада 2019 року у справі № 450/1411/16 (провадження № 14-477цс19).

У відповідності до ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Окрім того, статтею 303 КПК України 2012 року констатовані рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на таке оскарження.

Розглядаючи скаргу суд встановив, що при оскарженні бездіяльності прокурора на сьогоднішній день досудового розслідування в розумінні п.5 ч.1 ст.3 КПК України 2012 року немає.

Арешт на вказане вище майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі, порушеної щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України, на підставі положень КПК України 1960 року, ОСОБА_6 не була стороною кримінальної справи №30-025-11, сам ОСОБА_5 , як сторона кримінального провадження, вирок суду не оскаржував, до суду з клопотанням про зняття арешту з майна не звертався у встановленому законом порядку.

Окрім того, в матеріалах кримінальної справи відсутня будь-яка інформація щодо можливого закінчення виконавчого провадження про стягнення збитків з ОСОБА_5 в користь ПАТ «КРЕДІ АГРІГОЛЬ БАНК». Відсутня така інформація і в скаржника.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, з огляду на висновки щодо застосування норм права, які викладені в постановах Верховного Суду, з урахуванням положень ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року), ст.303 КПК України (2012 року), суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 5, 174, 303, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні скарги представника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора яка полягає у нескасуванні арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 від 13.04.2012, в рамках кримінальної справи №30-025-11, порушеної за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий