Справа № 359/4879/20
Провадження № 1-кп/359/207/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонним суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглядаючи у судовому засіданні в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з повною технічною фіксацією клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в межах обвинувального акта, який внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000818 від 07.04.2020, що надійшов до суду відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоандріївка Семфиропольського р-ну Кримської обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці, обґрунтовуючи наступним.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується, однак закінчити судовий розгляд кримінального провадження до цього часу не представляється можливим.
За наведеного вище прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та середньої тяжкості злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Він не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, постійного місця проживання на території Київської області немає, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де не проживає, а проживав спільно з потерпілою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 . Відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Так з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , та свідків.

При цьому прокурор зауважив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам. Заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на особисте зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Вважає дане клопотання та наведені ризики не є обґрунтованими. Подане нею клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на особисте зобов`язання, обґрунтовує тим, що на сьогоднішній день не існує доказів наведених прокурором ризиків. Окрім того, такий запобіжний захід як тримання під вартою обмежує конституційне право обвинуваченого на реалізацію права на сім`ю та працю.

Обвинувачений підтримає позицію свого захисника.
Суд заслухавши думку учасників процесу, прийшов до наступних висновків.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу строку тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст.ст.177, 178 цього Кодексу.
Згідно з п. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілу, свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Відповідно до п. 2, п. 4 та п. 5 ст. 178 цього Кодексу суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи.
Встановлено, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати. З огляду на ці обставини у суду є підозри, що після звільнення обвинуваченого з-під варти він буде переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілу та свідків.
Разом із цим, суд також враховує подані докази захисником, щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність місця проживання, а також характеристики. Проте не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на даний час зважаючи на наступне.
Відсутні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, так як існує ризик переховування від суду під тягарем майбутнього покарання. Обвинувачений не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, постійного місця проживання на території Київської області немає.

Європейський суду з прав людини наголошує, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризики перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Небезпека настання таких ризиків може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до вимог Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу щодо встановлення мінімальних стандартів забезпечення прав, підтримання та захисту жертв злочинів від 25.10.2012, вказує на обов`язок держав здійснювати захист вразливих учасників кримінального процесу не лише від фізичного, а й від емоційного та психічного впливу.

Ймовірність впливу на потерпілу та її неповнолітню дитини, матір похилого віку, безпосередньо ОСОБА_4 , з великою ймовірністю залишаються існувати.
Таким чином, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, наявність міцних соціальних зв`язків за відсутності будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено.
Таким чином, суд прийшов до переконання про відмову у задоволені клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Продовження дії запобіжного заходу відбудеться в даному випадку не «автоматично», а із встановленням і дослідженням питання про наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини в кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки суспільний інтерес, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи. А тому, на даний час, підстав для застосування іншого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , не пов`язаного з триманням під вартою, суд не вбачає.
З огляду на це суд вважає доцільним клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись: ст.ст.331, 372 КПК України, суд

у х в а л и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 06.04.2021.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особистого зобов`язання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено о 8:45 год. 10.02.2021.

Головуючий суддя ОСОБА_1