Дата документу 15.09.2020 Справа № 333/4452/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4452/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/992/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 серпня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, не одруженого, має цивільну дружину, яку утримує, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України;

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування технічних засобів контролю, з забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно зі змістом судового рішення, в клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2020 року приблизно об 20:30 годин, ОСОБА_7 знаходячись біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, дістав із своєї сумки, із ременем через плече, розкладний ніж та тримаючи його у руці, наніс один удар в область грудної клітини справа потерпілому, внаслідок чого спричинив, проникаюче поранення правової половини грудної клітини, поранення між реберних судин верхньої частини правої легені.

13 серпня 2020 року о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , затримано в порядку ст.208 КПК України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що свідки, сукупність ознак на тілі, одязі та місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила вказане кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено неможливість досягнення мети застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу. Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину та наявність ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та суду. Одночасно з вказаним, слідчий суддя вказав, що тяжкість вчиненого не може бути основною причиною існування ризику. Судом було встановлено, що від потерпілого та свідків не надходило жодної заяви, щодо здійснення на них будь-якого впливу з боку ОСОБА_7 . Окрім того, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного та вважає, що заявлені слідчим та прокурором ризики не знайшли свого підтвердження.

В апеляційній скарзі прокурор, посилається на незаконність ухвали слідчого судді, вважає, що вона підлягає скасуванню. Прокурор вважає, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи. Слідчий суддя не врахував, що конфлікт виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, у зв`язку з існуванням стосунків любовного характеру між підозрюваним та дружиною потерпілого. Дана обставина дозволяє стверджувати, що кінцевої мети вбивства потерпілого ОСОБА_9 підозрюваний ОСОБА_7 не досяг, а причина на підставі якої і виник даний конфлікт не зникла. Прокурор вважає, що існує ризик, що ОСОБА_7 зможе вчинити нове кримінальне правопорушення в першу чергу по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 .

Прокурор посилається на тяжкість обвинувачення, яка не є самостійною підставою для утримання під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного і його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Слідчий суддя вірно встановив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вперше, судимість відсутня, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, має цивільну дружину, позитивно характеризується, а також того, що органами досудового розслідування не надано конкретних доказів, що останній може ухилитися від органів досудового розслідування та суду або від виконання процесуальних, підстав для обрання виняткового запобіжного заходу немає та позбавлення волі за тяжкість кримінального покарання не є виправданим.

Наявність підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами даного провадження.

Колегія суддів критично ставиться до аргументу апелянта про те, що судом першої інстанції неврахована обставина, що конфлікт між підозрюваним та потерпілим виник внаслідок існування любовного характеру між ОСОБА_7 та дружиною потерпілого, а тому ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в належних спосіб не підтверджується фактичними даними, зазначені твердження є міркуванням та особистою думкою прокурора в кримінальному провадженні.

Окрім того, колегія суддів вважає, що посилання прокурора на тяжкість покарання не є належним обґрунтування ризиків відповідно до положень ст.177 КПК України, адже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправдана очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Для обрання виняткового запобіжного заходу, суд повинен дослідити всі факти «за» та «проти» існування реальних ризиків для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такі доводи повинні бути не загальними і абстрактними, в усіх випадках, суд повинен надати оцінку ризикам, а коли від ризику можна запобігти за допомогою інших видів запобіжних заходів, суд повинен в таких випадках застосувати такі заходи.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, який ґрунтується на встановлених обставинах, що підозрюваний ОСОБА_7 має місце проживання у місті Запоріжжі, має цивільну дружину, яку до затримання утримував, офіційно не працевлаштований (не офіційно працює кладовщиком на «Техпромпроект»), позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14.08.2020 року, якою частково було задоволено клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4