Справа № 308/7401/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про застосування щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, відповідно до ст. 45 КК України такого, що вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч. 2 ст.194 Кримінального кодексу України,
запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
встановив:
12.10.2020 до суду надійшли матеріали вищевказаного клопотання, з яких вбачається, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч. 2 ст.194 КК України, відомості про яке внесено 03.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 0000263.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 лютого 2019 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з хуліганських мотивів, маючи умисел, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій у вигляді знищення чужого майна загальнонебезпечним способом, будучи одягнутими в одяг із капюшонами, користуючись темною порою доби і відсутністю сторонніх осіб задля уникнення ідентифікації, маючи заздалегідь заготовлену у пластиковій пляшці з-під напою «Фанта» ємністю 1,5 л горючу суміш, яка містила світлий нафтопродукт (бензин, гас, дизельне паливо), підійшли до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де роздивилися обстановку, яка дозволяла їм не бути поміченими у своїх злочинних діях іншими особами. Після того, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з прямим умислом, спрямованим на знищення та пошкодження чужого майна, знаходячись у вказаному місці, підійшли по черзі до вхідних дверей кафе-бару «Траторія», що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. І. Маргітича, 1А, які облили та підпалили, внаслідок чого виникло їх загорання і розвивалося подальше поширення вогню, а самі зникли з місця вчинення злочину в невідомому напрямку, однак пожежа була помічена і вчасно локалізована та погашена діями працівників охоронної фірми «Зодіак», що приїхали на місце події на спрацювання сигналізації. Тим самим ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинили всі необхідні дії, спрямовані на умисне знищення чужого майна загальнонебезпечним способом, які вважали необхідними для доведення цього злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі. За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч. 2 ст.194 КК України, а саме закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу та за попередньою змовою групою осіб.
12 жовтня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч. 2 ст.194 КК України, тобто закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
В клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_5 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, які на даному початковому етапі слідства в достатній для обрання запобіжного заходу мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Окрім цього зазначено, що метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З огляду на викладене, слідчий в клопотанні просить, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили таке задовольнити з підстав наявності обґрунтованої підозри, а також з метою запобігання вказаним в клопотанні ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на те, що наміру ухилятися від слідства та суду, вливати на свідків тощо ОСОБА_5 не має.
Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з`ясовано, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000263 від 03.02.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч. 2 ст.194 КК України.

12.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч. 2 ст.194 КК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
У відповідності до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується обставинами викладеними в повідомленні про підозру від 12.10.2020, зокрема тим, що 03 лютого 2019 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, підійшли по черзі до вхідних дверей кафе-бару «Траторія», що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. І. Маргітича, 1А, які облили та підпалили, внаслідок чого виникло їх загорання і розвивалося подальше поширення вогню.
Як вбачається з матеріалів наданих слідчим в обґрунтування клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, в тому числі й протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правовопорушення від потерпілого ОСОБА_7 від 03.02.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.02.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.02.2019, протоколом додаткового допиту останнього від 21.09.2020, протоколом огляду місця події від 03.02.2019 та 06.02.2019, висновком експерта №7/21 від 15.02.2019, висновком експерта №12/24 від 18.02.2019, висновком експерта №10/144 від 25.03.2019, протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.03.2020, протокол огляду цифрового носія від 06.07.2020. Також судом досліджені протоколи допиту свідків від 21.09.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущення слідчого, прокурора про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вказаний ризик не знайшов свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою й не може слугувати обґрунтуванню ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.
Про спростування вказаного ризику свідчить й та обставина, що від дати події злочину, який інкримінується підозрюваному пройшло близько двох років, за вказаний проміжок часу ОСОБА_5 не вчиняв спроб покинути територію України.
При цьому, на думку слідчого судді, існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, задля зміни даних ними органу досудового розслідування показів та (або) замовчування відомих їм обставин події.

Також, на переконання слідчого судді, заявлений в клопотанні ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється знайшов своє підтвердження. Так, згідно з ОСК ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 342 КК України, однак його було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
Також слідчий суддя приймає до уваги той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений загальнонебезпечним способом шляхом підпалу, а також як наслідок було заподіяно значну шкоду підприємницькій діяльності суб`єктів господарювання.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені пунктом 1, 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчим суддею приймається до уваги той факт, що підозрюваний щодо ОСОБА_5 , згідно з довідки, виданою Івановецькою сільською радою Мукачівського району має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає разом з батьками та братом.
Тож, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого або прокурора цілодобово.
Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного підозрюваного ОСОБА_5 протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого та (або) прокурора;

- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
постановив:
У задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, в межах строку досудового рослідування, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Датою закінчення домашнього арешту є 10 грудня 2020 року включно.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого та (або) прокурора, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого або прокурора;
- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 10 грудня 2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні за № 000026.3
Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору та надіслати начальнику Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1