Справа № 524/5642/20
Провадження №1-в/524/260/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника установи - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці спільне клопотання педагогічної ради Державної установи «Кременчуцька виховна колонія» за погодженням із службою у справах дітей про приведення вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грибовниця Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14.06.2018 року Нововолинським міським судом за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186, ст.. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку на 1 рік,
Засуджений за даною справою: 27.11.2018 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст..69,70 КК України до 5 років позбавлення волі;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 відбуває покарання у Державній установі «Кременчуцька виховна колонія» за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року.
В поданні зазначено, що 01 липня 2020 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, яким пом`якшено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, ч.1 ст. 185 КК України.
В зв`язку з вище викладеним просили привести вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року у відповідність до вимог вказаного Закону.
З подання вбачається, що ОСОБА_6 вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року засуджений за ч ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст..69,70 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.12.2019 року. На даний час ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Кременчуцька виховна колонія», початок строку 20.04.2018 року, кінець строку 20.04.2023 року.
Заслухавши думки прокурора, представника ДУ «Кременчуцька виховна колонія», захисника, засудженого ОСОБА_6 , які не заперечували проти задоволення клопотання, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною 2 статті 539 КПК України , має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Згідно частини 2 статті 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленимичастиною першоюстатті 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року неповнолітній ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, чинній з 01.07.2020, санкція цієї статті карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Згідно ч.3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Відповідно до ч.3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.
Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_6 на день винесення щодо нього вироку був неповнолітнім, так і на сьогоднішній день є неповнолітнім, тому такий вид покарання як обмеження волі не може бути до нього застосований.
Окрім цього, на день винесення вироку, ОСОБА_6 виповнилось лише 15 років, а покарання у виді арешту може бути призначено особам, які досягли шістнадцятирічного віку, тому вказаний вид покарання не може бути застосований до засудженого.
Суд враховує, що вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року ОСОБА_6 остаточне покарання визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме: ч.2 ст. 187 КК України. При цьому, зміни до санкції ч.2 ст. 187 КК України не вносились.
Таким чином, у разі зменшення міри покарання за ч. 1 ст. 185 КК України згідно вищезазначеного Закону, остаточна міра покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року для засудженого не зміниться і ніяким чином не вплине на його становище та відповідно не покращить його.
Також, суд звертає увагу представника установи, що нормами діючого КПК України, не передбачено процесуальної можливості «приводити вироки у відповідності до норм Закону».
П.13 ч.1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).
На підставі викладеного, клопотання педагогічної ради Державної установи «Кременчуцька виховна колонія» за погодженням із службою у справах дітей про приведення вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року відносно ОСОБА_7 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.74 КК України, ст.537, ст.539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання педагогічної ради Державної установи «Кременчуцька виховна колонія» за погодженням із службою у справах дітей про приведення вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 27.11.2018 року відносно ОСОБА_7 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1