копія Справа №678/91/21
Провадження №1-кп-678-40/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження №0000004 від 16.01.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року, йому видано обмежувальний припис, згідно з яким протягом шести місяців з моменту його оголошення, йому заборонено:

- наближатись на відстань менше 500 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 та її дітей, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику;

- переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та її дітьми;

- вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 та її дітьми або контактувати з нею чи дітьми через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, яке набрало законної сили 11.12.2020 року, умисно не виконав вказаних в обмежувальному приписі обмежувальних заходів за наступних обставин.

Так, 01.12.2020 року близько 20 год. 18 хв., ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що відповідно до вказаного вище рішення суду йому заборонено наближатись на відстань менше 500 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , взяв балон із газом та під приводом його заміни прийшов на територію вказаного вище домогосподарства та поставив його поблизу вхідних дверей житлового будинку, покликав ОСОБА_6 , яка є донькою ОСОБА_5 , аби та його забрала, після чого пішов до місця свого тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги обмежувального припису, передбаченого рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року.

У подальшому, 07.12.2020 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, спрямованого на невиконання обмежувального припису, достовірно знаючи про те, що йому відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року, заборонено наближатись на відстань менше 500 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , під приводом надання грошових коштів, прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де умисно зустрічався та спілкувався з донькою ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , чим порушив вимоги обмежувального припису, передбаченого вказаним рішенням.

Крім того, 17.12.2020 року близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу, спрямованого на невиконання обмежувального припису, достовірно знаючи про те, що йому відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року, заборонено наближатись на відстань менше 500 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов на територію вказаного домогосподарства, де із сарайного приміщення взяв належну йому бензопилу та пішов до місця свого тимчасового проживання, що в АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги обмежувального припису, передбаченого вказаним рішенням.

Внаслідок вказаних вище умисних протиправних дій ОСОБА_4 , спрямованих на невиконання обмежувального припису, встановленого рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року, заподіяно шкоди суспільним відносинам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України (умисне невиконання обмежувального припису, особою щодо якої такі заходи застосовані судом).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання про те, що йому було відомо про те, що на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2020 року, йому видано обмежувальний припис, згідно з яким протягом шести місяців з моменту оголошення, йому заборонено: наближатись на відстань менше 500 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 та її дітей, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику; переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та її дітьми; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 та її дітьми або контактувати з нею чи дітьми через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, яке набрало законної сили 11.12.2020 року. Але попри це він його порушив, а саме 01.12.2020 року близько 20 год. 18 хв. взяв балон із газом та під приводом його заміни прийшов на територію вказаного вище домогосподарства та поставив його поблизу вхідних дверей житлового будинку, покликав ОСОБА_6 , яка є його донькою, аби та його забрала, після чого пішов до місця свого тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_2 . Також 07.12.2020 року він під приводом надання грошових коштів, прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де умисно зустрічався та спілкувався з донькою ОСОБА_6 . Та 17.12.2020 року близько 09 год. 30 хв. він прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов на територію вказаного домогосподарства, де із сарайного приміщення взяв належну йому бензопилу та пішов до місця свого, тимчасового, проживання, що в АДРЕСА_2 . У вчиненому свою вину визнає повністю, щиро розкаюється, обіцяє більше такого не робити, просить суд його суворо не карати, не позбавляти волі, та при можливості призначити покарання у виді іспитового строку, так як у нього є борги по кредитній заборгованості у банках України і їх треба сплачувати, а проценти по них дуже великі.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.390-1 КК України (умисне невиконання обмежувального припису, особою щодо якої такі заходи застосовані судом).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 являється особою ,в силу ст.89 КК України раніше не судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку, щиро розкаявся, на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра та лікаря невролога не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Згідно досудової доповіді Летичівського РС філії ДУ «Центр пробації у Хмельницькій області» наданої суду, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника певних обов`язків.
Кримінальним проступком шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку, призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.390-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, звільнивши його від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків визначених ч.1 ст.76 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1