Справа № 524/7721/20
Провадження № 1-кс/524/3147/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001035 від 21.11.2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001035 від 21.11.2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити; пояснив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2020 року до Кременчуцького ВП надійшла доповідна записка від старшого судового експерту Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , про те що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень автомобіля «Renault Magnum 440», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, виявлено, що номерне позначення шасі піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом видалення первинного номерного позначення шасі та подальшим кустарним нанесенням іншого позначення « НОМЕР_2 ».
Згідно договору купівлі-продажу від 16.11.2020 року власником даного автомобіля являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20.11.2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Кременчук, проїзд Ярославський 9, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , автомобіль «Renault Magnum 440», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, білого кольору, та ключі від автомобіля.
21.11.2020 року інспектором дізнання ОСОБА_8 винесено постанову про визнання вилучених речей речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001035.
Після проведення оглядів речей, які були виявлені та вилучені, вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.
Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.
Власник автомобіля ОСОБА_4 у судовому засіданні проти накладення арешту заперечував, просив слідчого суддю передати автомобіль йому на зберігання. Посилався на те, що автомобіль придбав 16.11.2020 року на підставі письмового договору купівлі-продажу; не вносив змін до номерних позначень шасі або інших вузлів та деталей автомобіля.
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 додав, що у арешті автомобіля немає необхідності, оскільки ОСОБА_4 не зможе ним користуватись без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
З п. 1 ч. 2 статті 170 КПК постає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Транспортний засіб марки «Renault Magnum 440», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2020 року.
Проте, згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль рахується за ОСОБА_7 .
Володіє вказаним автомобілем ОСОБА_4 .
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином, автомобіль «Renault Magnum 440», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_7 , та ключі від автомобіля, у кримінальному провадженні є речовим доказами, які тимчасово вилучені та можуть бути використані як доказ у кримінальному проваджені.
На переконання слідчого судді, вказаний автомобіль може мати доказове значення для кримінального провадження і підпадає під ознаки, вказані в ст. 98 КПК України, а тому на нього може бути накладено арешт, відповідно до ст. 170 КПК України.
Слідчим було доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.
На даний час інтереси досудового розслідування переважають аргументи власника, який заперечував проти накладення арешту.
Водночас, слідчий суддя прийшов до переконання. Що автомобіль може бути переданий власнику із забороною користуватись та розпоряджатись ним.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001035 від 21.11.2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб «Renault Magnum 440», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_7 , та ключі від автомобіля.
Передати транспортний засіб «Renault Magnum 440», д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, на зберігання власнику ОСОБА_9 , заборонивши експлуатацію та його відчуження .
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали буде оголошено 26.11.2020 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1