Справа № 438/866/20
провадження №1-кп/457/105/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 438/866/20 (провадження1-кп/457/105/20) про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 06.06.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Золочева, Львівської області, українцем, громадянином України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженим, не працюючим, учасником АТО, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим відповідно до ст. 89 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 24 січня 2020 року в денну пору доби, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карти платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 1000 гривень, згідно договору позики №8391658 укладеного від імені ОСОБА_5 та TOB «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», які поступили на банківську карту банку «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить останній, після чого попередньо знаючи пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Також судом визнано доведеним, що 29 лютого 2020 року приблизно о 20 год. 00 хв.. ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карти платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 1000 гривень, згідно договору позики №14671142 укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «СОС Кредит», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 , що належить останній, після чого попередньо знаючи пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Також судом визнано доведеним, що 09 березня 2020 року приблизно о 00 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карти платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 3600 гривень, згідно договору позики №00-819281 укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Качай Гроші», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 , що належить останній, після чого попередньо знаючи пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Також судом визнано доведеним, що 09 березня 2020 року приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карги платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 2000 гривень, згідно договору позики № укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Ізі Кредит», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 , що належить останній, після чого попередньо знаючи пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Також судом визнано доведеним, що 09 квітня 2020 року в денну пору доби, ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карти платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 5329 гривень, згідно договору позики №0 укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «КФ.ЮА», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 . що належить останній, після чого попередньо знаючи пін-код до даної банківської карги та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Також судом визнано доведеним, що 10 квітня 2020 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карти платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 3298 гривень, згідно договору позики №6 укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Фінансова компанія «Форза»», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 , що належить останній, після чого попередньо знаючи пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Також судом визнано доведеним, що 09 травня 2020 року приблизно о 00 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карти платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 3500 гривень, згідно договору позики №/515764 укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Кредитна установа «Свропейська кредитна група»», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 . що належить останній, після чого попередньо знавши пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх па невстановлений рахунок.

Також судом визнано доведеним, що 09 травня 2020 року приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом "обману. достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карти платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 3500 гривень, згідно договору позики №-756326 укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ»», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 , що належить останній, після чого попередньо знавши пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Також судом визнано доведеним, що 10 травня 2020 року приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи реквізити особи, а саме: вичерпні паспортні дані, ідентифікаційний номер карги платника податків ОСОБА_5 діючи від її імені, без її відома, шляхом обману, повторно через мережу інтернет оформив онлайн кредит на суму 1000 гривень, згідно договору позики № укладеного від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «МІКРОФІНАНС», які поступили на банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_2 . що належить останній, після чого попередньо знаючи пін-код до даної банківської карти та маючи до неї доступ, розпорядився вказаними коштами на власний розсуд переказавши їх на невстановлений рахунок.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 190 К К України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, але від дачі показів відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з`явилася, не заперечувала проти розгляду справи за ч. 3 ст. 349 КПК України, претензій до обвинуваченого не має, з приводу міри покарання для обвинуваченого покладається на думку суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за

ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном, шляхом обману;

ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном, шляхом обману, вчиненого повторно.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених злочинів, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При визначенні покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі - Закон № 2617-VIII), яким було внесено зміни до санкції частин 1, 2 статті 190 КК України. Указаним Законом № 2617-VIII було посилено кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, а саме:

- передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розмір штрафу збільшено і з 01.07.2020р. передбачено штраф у розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, розмір штрафу збільшено і з 01.07.2020р. передбачено штраф у розмірі від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (частина друга статті 4 КК України).

Відповідно до частини другої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_3 вчинив у період з 24.01.2020 року по 10.05.2020 року.

Оскільки Законом № 2617-VIII посилено кримінальну відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення передбачені ч. 1, 2, ст. 190 КК України, то з урахуванням приписів частини 2 статті 5 КК України, цей Закон зворотньої дії в часі не має, а при призначенні покарання ОСОБА_3 слід застосувати покарання у редакції статті, яка діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, тобто до 01.07.2020 року.

Крім того, при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивним, є учасником АТО, у потерпілої відсутні будь-які претензії матеріального чи морального характеру, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України, яка діяла на час вчинення ним кримінальних правопорушень, виходячи з положень ст. 5 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`ятнадцять) гривень.

Речові докази: копії договорів, а саме:

- договору позики № 8391658 від 24.01.2020 укладений від імені ОСОБА_5 з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»;

- договору про надання фінансового кредиту № 14671142 від 29.02.2020 укладений від імені ОСОБА_5 з ТзОВ «СОС Кредит»;

- договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-819281 від 09.03.2020 укладений від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Качай гроші»;

- договору кредиту №1 100027593 від 09.03.2020 укладений від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Ізі Кредит»;

- договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №0 від 09.04.2020 укладений від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «КФ.ЮА»;

- договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №6 від 10.04.2020 укладений від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Фінансова компанія Форза»;

- договору про надання фінансового кредиту № /515764 від 09.05.2020 укладений від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група»;

- договору позики № -756326 від 09.05.2020 укладений від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «Є ГРОШІ КОМ»;

- договору кредиту № від 10.05.2020 укладений від імені ОСОБА_5 та ТзОВ «МІКРОФІНАНС»,

які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.
Суддя: ОСОБА_1