ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2270/20 Справа № 214/8419/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в
режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (приймає участь
в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в
режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0001705 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 серпня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Обвинувачений ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі просить ухвалу суду від 16.06.2020 року про продовження строку тримання під вартою скасувати, винести нову ухвалу якою призначити домашній арешт або особисте зобов`язання.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що вранці 30.01.2019 року він особисто прибув до Головного управління поліції, оскільки 29.01.2019 року був викликаний в телефонному режимі, факт прибуття зафіксований в журналі чергового поліцейського. Згодом його було доставлено до Дніпровського апеляційного суду м.Кривого Рогу, де залишили міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Дана ситуація не влаштувала прокурора і його було доставлено до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу, і обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зазначає, що судом на враховано, що він має матір похилого віку, яка перенесла операцію на серці, і окрім нього доглядати за нею нікому. Також він сам має ряд тяжких захворювань і на даний час потребує хірургічної операції.
Суд не враховував, що по пред`явленому обвинуваченню немає прямих доказів вини, і насправді він є жертвою обставин, оскільки лише допомагав своєму знайомому завантажити пральну машину та відвезти в ремонт. Знайомий запросив його через вхідні двері, що не викликало підозри та злочинного умислу.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 серпня 2020 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 враховує, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Згідно обвинувачення, останній, маючи не зняту і не погашену в законному порядку судимість, знов групою осіб вчинив три нових умисних корисливих злочини. Також суд враховує, що обвинувачений ніде не працює, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати його залишити межі міста. Суд бере до уваги, що під час досудового розслідування обвинуваченому 30 вересня 2019 року судом був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але у зв`язку з порушенням покладених на нього обов`язків, судом 30 жовтня 2019 року цей запобіжний захід був змінений на тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 24 червня 2020 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що останній може продовжити злочинну діяльність та переховуватися від суду, перешкодити встановленню істини по справі.
Суд також врахував, що у судовому засіданні досліджені вагомі докази на підтвердження пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення. Також суд враховує, що в судовому засіданні обвинувачений надав суперечливі показання про те, які речі здавалися до ломбарду та в який саме час, що дає суду підстави сумніватися у щирості цих показань та вказує на підстави вважати, що обвинувачений може перешкодити суду встановити істину по справі.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до матеріалів провадження на розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0001705 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 30.09.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак ухвалою слідчого судді від 30.10.2019 року вказаний запобіжний захід був змінений на тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Судом першої інстанції в судовому засіданні, яке розглядалось 16.06.2020 року, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .
Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Колегія суддів вважає, що, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, раніше судимий, ніде не працює, тобто не має законних та достатніх засобів для існування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки вказані ризики були зазначені прокурором, встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо відсутності ризику переховування від суду, оскільки 30.01.2019 року він особисто прибув до поліції, є необгрунтованими, оскільки судом першої інстанції було встановлено, що обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту був змінений на тримання під вартою, у зв`язку з порушенням обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Твердження обвинуваченого про те, що він має матір похилого віку, яка перенесла операцію на серці, та яка потребує догляду, а також, що він сам має ряд тяжких захворювань і на даний час потребує хірургічної операції, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки обвинувачений раніше судимий, в тому числі й на підставі ст.71 КК України, не працював, окрім того матеріали провадження не містять відомостей щодо неможливості перебування ОСОБА_8 під вартою за станом здоров`я.
Доводи обвинуваченого щодо відсутності доказів його вини не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання ОСОБА_8 під вартою розглядалось 16.06.2020 року, тобто строк тримання під вартою обвинуваченого, з урахуванням ч.3 ст.331 КПК України, мав бути визначений не більше як до 16.08.2020 року, однак місцевий суд, в порушення вимог кримінального процесуального закону, перевищив цей строк, зазначивши строк тримання під вартою останнього до 22.08.2020 року, що є підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 серпня 2020 року.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року - задовольнити частково.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 15 серпня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

________________ ___________ ? ? ? ? ______________
ОСОБА_9 ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_4