Справа № 372/160/17
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

14 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001184 внесеному до ЄРДР 25 серпня 2016 року відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового розгляду:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 , установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2020 року, тримання ОСОБА_5 під вартою продовжене на шістдесят днів, тобто до 18 січня 2021 року, включно.

Судовий розгляд до 18 січня 2021 року закінчити неможливо, адже не досліджено усі докази.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, судом, на розгляд учасників судового провадження поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Позиція учасників судового провадження.
З огляду на тяжкість пред`явлених ОСОБА_5 обвинувачень, даних про його особу, а саме він раніше судимий, міцних соціальних зв`язків, місця роботи, навчання не має та був затриманий на кордоні з Російською Федерацію, прокурор вважала, що продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливо та просила продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою на шістдесят днів.
Сторона захисту заперечувала проти продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , адже вважає, що ризики перераховані прокурором є надуманими.
Мотиви з яких виходить суд при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався.
Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Суд зазначає, що такими обставинами згідно ч. 3 ст. 199 КПК України є обставини: які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та інші обставини, які визначені у ст. 184 КПК України.
Суд зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які статтею 12 КК України віднесені до особливо тяжких та тяжких злочинів, санкція яких передбачає, в тому числі довічне позбавлення волі, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, сім`ї, утриманців, наявність у нього непогашених та незнятих судимостей та те, що його затримано на кордоні з Російською Федерацією, є достатньо підстав вважати, що в разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який він може легко змінити місце проживання, відтак продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначені обставини, разом з тим, що ОСОБА_5 обізнаний про місце проживання потерпілих, свідків, свідчать про те, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на потерпілих, свідків, з метою зміни ними показів, задля уникнення кримінальної відповідальності.
В свою чергу, з огляду на те, що ОСОБА_5 раніше судимий за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, не має постійного джерела доходів, суд вважає, що опинившись на волі ОСОБА_5 може вчиняти нові злочини, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За викладених обставин, суд вважає, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, установленим судом ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не вбачається за можливе.
Оскільки, судом встановлені ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти можливо лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, суд відхиляє доводи сторони захисту.
Отже, суд вважає, що необхідно продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою ще на шістдесят днів, тобто до 14 березня 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 184, 199, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 14 березня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів, з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 18 січня 2021 року о 12:45 год.

Головуючий - суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_2

Київської області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_3

Київської області