Справа №345/2091/20
Провадження № 1-кп/345/294/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальне провадження № 0000558 від 01.06.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого, востаннє 27.09.2018 р. Калуським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України, суд -
встановив:
19.06.2020 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000558 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.
З обвинувального акту вбачається, що злочини вчинено за наступних обставин:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини проти власності.
Так, 17.05.2020 близько 17 год. 47 хв., ОСОБА_4 знаходився у торгівельному залі супермаркету «Вопак 6417», що знаходиться в м. Калуш, вул. Пушкіна, 15, де в нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинення крадіжки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 з торгівельного стелажу магазину таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, умисно, повторно, викрав пляшку коньяку марки «Хеннесі», місткістю 0,5 л., вартістю 641,90 грн., з якою покинув вказаний магазин та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Злочинними діями ОСОБА_4 ТзОВ «ГІППО» «Вопак 6417» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 641, 90 грн.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене. Зокрема пояснив, що вчинив крадіжку коньяку,через відсутність грошей, викрадений коньяк продав за 150 ,00 грн. та купив собі їжі. Просив суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Прокурор у судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 місяців арешту.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживанняреєстрації, стан здоров`я зі слів хворіє туберкульозом та церозом печінки, однак документально не підтверджено, на утриманні дітей немає, спосіб життя (не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності), позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; з урахуванням тих обставин, що обвинувачений покаявся, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 (шість) місяців арешту.
Після набрання вироком законної сили, затримати ОСОБА_4 та направити до місця відбування покарання.
Строк покарання відраховувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку.
До вступу вироку в законну силу залишити без змін застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Речові докази: CD-R диск із записами подій, що мали місце 17.05.2020 у приміщенні магазину «Вопак», що в м. Калуш, вул. Пушкіна, 15, який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати там же.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: