справа № 563/1071/20
провадження № 1-кп/563/24/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2021 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корець кримінальне провадження № 0000069 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новий Корець, Корецького району, Рівненської області, українки, громадянки України, студентки ВПУ 24, не одруженої, не працюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше судимої вироком Корецького районного суду Рівненської області 05 листопада 2020 року за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :

30 вересня 2020 року близько 14:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою подальшого зняття коштів, таємно викрала із тумбочки в літній кухні пластикову банківську розрахункову картку АТ «Ощадбанк» за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в постійному користуванні останнього і яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок, та забезпечує користувачеві доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів. Викрадену банківську картку ОСОБА_5 , помістила до свого одягу та пішла у невідомому напрямку.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи в продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що вона посягає на чуже майно та не має права розпоряджатися ним, керуючись корисливим мотивом, знаючи ПІН-код доступу до банківської розрахункової картки АТ «Ощадбанк» за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, умисно, таємно, протиправно заволоділа грошовими коштами, що перебували на вказаній банківській розрахунковій картці та на праві приватної власності належали ОСОБА_6 , шляхом проведення операцій з вказаною банківською карткою із зняття грошових коштів у зазначеному продуктовому магазині, зокрема о 18 год. 35 хв., 30.09.2020 року знявши грошові кошти у сумі 345 грн. 98 коп. у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи в продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що вона посягає на чуже майно та не має права розпоряджатися ним, керуючись корисливим мотивом, знаючи ПІН-код доступу до банківської розрахункової картки АТ «Ощадбанк» за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, діючи повторно, таємно, протиправно заволоділа грошовими коштами, що перебували на вказаній банківській розрахунковій картці та на праві приватної власності належали ОСОБА_6 , шляхом проведення операцій з вказаною банківською карткою із зняття грошових коштів у зазначеному продуктовому магазині, зокрема о 21 год. 01 хв., 30.09.2020 року знявши грошові кошти у сумі 238 грн. 29 коп. у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи в продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що вона посягає на чуже майно та не має права розпоряджатися ним, керуючись корисливим мотивом, знаючи ПІН-код доступу до банківської розрахункової картки АТ «Ощадбанк» за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, діючи повторно, таємно, протиправно заволоділа грошовими коштами, що перебували на вказаній банківській розрахунковій картці та на праві приватної власності належали ОСОБА_6 , шляхом проведення операцій з вказаною банківською карткою із зняття грошових коштів у зазначеному продуктовому магазині, зокрема о 21 год. 24 хв., 30.09.2020 року знявши грошові кошти у сумі 220 грн. 00 коп. у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи в продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що вона посягає на чуже майно та не має права розпоряджатися ним, керуючись корисливим мотивом, знаючи ПІН-код доступу до банківської розрахункової картки АТ «Ощадбанк» за картковим рахунком № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, діючи повторно, таємно, протиправно заволоділа грошовими коштами, що перебували на вказаній банківській розрахунковій картці та на праві приватної власності належали ОСОБА_6 , шляхом проведення операцій з вказаною банківською карткою із зняття грошових коштів у зазначеному продуктовому магазині, зокрема о 21 год. 27 хв., 30.09.2020 року знявши грошові кошти у сумі 217 грн. 98 коп. у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 19.10.2020 року близько 14:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку потерпілого ОСОБА_6 що знаходиться в АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою з метою заволодіння чужим майном, отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1500 гривень для оплати товару у відділенні «Нової Пошти» м.Корець. В подальшому ОСОБА_5 грошові кошти привласнила та розпорядилася на власний розсуд, проте товар не оплатила. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 , заподіяла матеріальну шкоду у розмірі 1500 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини вчинення кримінальних правопорушень викладених в обвинувальних актах. У вчиненому щиро кається та просить її суворо не карати.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі. Претензій до обвинуваченої не має, всі збитки йому відшкодовано. Цивільний позов не бажає подавати.
Обвинуваченою не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення нею інкримінованих кримінальних правопорушень. Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченої, захисника, представника державного обвинувачення, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і нею не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності її позиції не має. Обвинуваченій роз`яснено, що вона при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин буде позбавлена можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачена наполягла на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена, її дії правильно кваліфіковані за :
- ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці);
- ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно;
- ч.1 ст. 357 КК України, а саме у таємному викраденні особистого документу (банківської картки), вчиненому з корисливих мотивів;
- ч. 2 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При призначенні обвинуваченій покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України дані кримінальні правопорушення кваліфікуються як кримінальні проступки (ч.1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України) та нетяжкі злочини (ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України).
Пом`якшуючими покарання обставинами ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обтяжуючими покарання обставин ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.
По місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Визначаючи вид та міру покарання суд виходить з того, що обвинувачена щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, відшкодувала шкоду, має постійне місце проживання, в ході судового засідання дала правдиві та визнавальні показання, які узгоджуються між собою, позицію потерпілого, який претензій матеріального характеру до обвинуваченої немає, а тому на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне та достатнє застосувати до ОСОБА_5 покарання в межах санкцій за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням положень ст.70 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Таким чином, вирок Корецького районного суду Рівненської області від 05 листопада 2020 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень. необхідно виконувати самостійно.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 під час судового розгляду учасниками судового провадження не заявлялося.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст.357, ч. 2 ст. 190КК України та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдестяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСОБА_5 за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Речовий доказ у кримінальному провадженню - оптичний диск із відеофайлами від 30.09.2020 року, приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які небули присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1