Справа № 467/637/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка клопотання прокурора в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 08.04.2020 року про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області розташовані земельні ділянки з об`єктами енергетики (опори лінії електропередачі).

Вказані земельні ділянки розташовані посеред та межують з землями сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровими номерами :04.-000:0040, :04:000:0166.

Встановлено, що 18.11.2016 року між Арбузинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4 укладено договір оренди, яким останньому передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0040 площею 6,2941 га, розташовану на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області.

Крім того, 30.12.2016 року між Арбузинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4 укладено договір оренди, яким останньому передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0166 площею 6,2848 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області.

Разом з тим, вказані земельні ділянки під об`єктами енергетики виокремлено в натурі на місцевості з складу земель переданих ОСОБА_4 .

Однак, вказані земельні ділянки під об`єктами енергетики та землі сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :04:000:0040, :04:000:0166 оброблено суцільно.

Крім того, вказані земельні ділянки під об`єктами енергетики виокремлено в технічній документації.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» ПРАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», технічної документації з землеустрою та акту постійного користування, вказані земельні ділянки під об`єктами енергетики перебувають у постійному користуванні відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» ПРАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» та є землями енергетики.

У зв`язку з зазначеним, картографічні матеріали не містять їх у складі земель з кадастровими номерами :04:000:0040, :04:000:0166.

Водночас, згідно ч. 5 ст. 123 Земельного кодексу України, у разі якщо місце розташування об`єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами статті 151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає.

Згідно ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Враховуючи зазначене, розпорядником земель енергетики від імені держави являється Миколаївська обласна адміністрація.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів, для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Відповідно до положень «Правил охорони електричних мереж» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 року № 209 Правила охорони електричних мереж (далі - Правила) запроваджуються з метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж.

Відповідно до п. 5 вказаних Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються, зокрема, уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови не відхиленого їх положення на відстань, визначену з урахуванням напруги лінії (для повітряних ліній напругою, 40 метрів - ПО 750 кВ)

Згідно вимог ч. 3 ст. 5 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетики» передбачено, що конфігурація і розміри площ, що відводяться для розміщення опор повітряних ліній електропередачі, а також прокладання кабельних ліній електропередачі, визначаються за проектами їх будівництва відповідно до проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок залежно від конструкції опор та напруги електричної лінії. Для окремих конструкцій опор розміри площ встановлюються державними будівельними нормами на підставі документації із землеустрою.

Крім того, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетики» передбачено, що охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетики» передбачено, що розміри охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В ході слідства встановлено, що по земельним ділянкам кадастрові номера :04:000:0040, :04:000:0166, які перебувають в оренді ОСОБА_4 проходить лінії напруги 750 кВ Дніпровська та Вінницька, які перебувають у власності держави в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Відповідно до положень «Правил охорони електричних мереж» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 р. № 209 Правила охорони електричних мереж (далі - Правила) запроваджуються з метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж.

Відповідно до п. 5 вказаних Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються, зокрема, уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови не відхиленого їх положення на відстань, визначену з урахуванням напруги лінії для повітряних ліній напругою, 40 метрів-до 750 кВ.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетики» передбачено, що спеціальні зони об`єктів енергетики зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічному обґрунтуванні використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), іншій визначеній законом документації із землеустрою.

Згідно технічної документації на земельні ділянки кадастрові номера :04:000:0040, :04:000:0166 встановлено обмеження щодо охоронних зон.

Пунктом 21 Правил передбачено, що під час виконання сільськогосподарських робіт в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі із застосуванням машин і механізмів забороняється обробіток ґрунту в межах обвалування навколо фундаментів і відтяжок опор.

В порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 в період часу з 2019 року по 2020 рік включно, достовірно знаючи про відсутність відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у його власність або надання у користування земельної ділянки державної форми власності, розташованої на південній околиці с. Садове Арбузинського району Миколаївської області, в межах Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області та наявність на її території об`єктів повітряних електричних мереж з визначеними охоронними зонами та кадастровим номером :04:000:0040 (опори №№ В53 Д875), :04:000:0166 (опора №№ В53 Д 874), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, особисто, використовуючи техніку невстановленої моделі та оснащення в період часу з 2019 року по 2020 рік включно (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) здійснив розорювання земельного покрову під опорами №№В53, Д875, В54, Д 874 з подальшим посівом пшениці та соняшнику в межах охоронних зон повітряних ліній Дніпровська та Вінницька, розташованих на західній межі земельної ділянки державної форми власності, розташованої на північно-східній околиці с. Садове Арбузинського району Миколаївської області.

Таким чином ОСОБА_4 самовільно зайняв земельні ділянки в межах охоронних зон об`єктів повітряних електричних мереж під опорою АДРЕСА_2 площею 0,0231 га що межують з межами земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0040 (опори №№ В53 Д875), та номер :04:000:0166 (опора №№ В53 Д 874), та почав використовувати вказані земельні ділянки у власних цілях.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив шкоду державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки: площею 0,0200 га - 638,95 грн., площею 0,0231 га - 737,99 грн., площею 0,0199 га - 635,76 грн. та площею 0,0231 га - 737,99 грн.

На підставі викладеного, 12 травня 2020 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки вчинене щодо земель в охоронних зонах.

З огляду на те, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодува завдані ним збитки прокурор звернувся із вказаним клопотанням та просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку з дійовим каяттям.

В судовому засіданні прокурор усно заявив про повернення даного клопотання про про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із набранням чинності Закону України № 2617-У111 від 22 листопада 2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав чинності з 1 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний та його захисник клопотання прокурора підтримали, просили про повернення клопотання прокурору.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши докази, подані в обґрунтування заявленого клопотання, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Диспозиція вказаної статті КК України містить три поєднаних сукупністю складових елементи, а саме: щире розкаяння у вчиненому злочині, активне сприяння його розкриттю та повне відшкодування завданих потерпілому збитків або усунення заподіяної шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає підставу звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Згідно п. 3 постанови Пленуму ВС України № 12 від 23.12.2005 дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2018 року у справі №759/7784/15-к, розкаяння не повинно носити формальний характер. Окрім визнання особою факту вчинення злочину, каяття передбачає, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. При цьому, активне сприяння - це добровільні дії особи, що вчинила злочин, спрямовані на допомогу органам досудового розслідування у встановленні знарядь, засобів, співучасників вчиненого злочину, а також інших обставин, які мають кримінально-правове чи кримінально-процесуальне значення для розслідування та розкриття злочину.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК Українипорядку відповідне судове рішення. Зокрема, поряд з доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення мають зазначатись умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Як убачається із ч. 2 ст. 314 КПК, за положеннями вказаної норми, суд здійснює провадження у підготовчому засіданні згідно з правилами, передбаченими КПК для судового розгляду, зокрема згідно вимог статей 342-345 КПК, які стосуються лише загальної процедури судового засідання і не передбачають порядку дослідження доказів, які можуть бути предметом судового розгляду, передбаченого главою 28 КПК.

Аналізований злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме ч. 2 ст. 197-1 КК України, такий є злочином з матеріальним складом: для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди.

Як видно із змісту клопотання, земельні ділянки, які знаходяться в оренді ОСОБА_4 , перебувають у власності держави в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» ПРАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», між тим у клопотанні зазначено про відсутність потерпілих. Крім того, у клопотанні прокурора зазначено про відшкодування ОСОБА_4 заподіяної ним шкоди, однак відсутня інформація про те, кому саме сплачено кошти та на підставі якого документа.

Також, відповідно до листа начальника Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області від 19.06. 2020 року № 35/1-3810 по даному кримінальному провадженні потерпілим визнано Миколаївську обласну державну адміністрацію.

Крім того, в судовому засіданні прокурором заявлено про повернення клопотання, що було підтримано як підозрюваним, так і його захисном. За такого, суд розцінює заявлене прокурором в судовому засіданні клопотання, як відмову в підтриманні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Враховуючи, що на даний час безпосередньо судом докази у своїй сукупності не досліджені, таким чином, не встановлено обставин, що дають суду дійти до висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 08.04.2020 року про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Клопотання повернути начальнику Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1