Провадження №1-кс/463/4804/20
У Х В А Л А

24 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах володільця тимчасово вилученого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації», про встановлення процесуальних строків,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах володільця тимчасово вилученого майна ТОВ «КІВ АВІА», звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про встановлення у кримінальному провадженні № 0000010 від 22.01.2018р. слідчому Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 чи іншому слідчому, в провадженні якого перебуває зазначене кримінальне провадження, а також процесуальному прокуророві місячного строку для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ТОВ «КІВ АВІА» та його посадових осіб.

Клопотання мотивує тим, що ТУ ДРБ, розташованим у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 22.01.2018р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, а саме щодо можливої злочинної діяльності посадових осіб та працівників ТОВ «КІВ АВІА» щодо розтрати бюджетних коштів. В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 12.06.2018р. в приміщенні реєстрації Товариства проведено обшуки в ході якого вилучено велику кількість первинної документації, а саме 22 договори, 38 видаткових накладних, 23 товаро-транспортні накладні, виписки з ЄДР, відомості з ЄДРПОУ, витяг та акт звірки. Крім того, 20.08.2019р. в ході обшуку вилучено 82 договори та контракти зі специфікацією до них, 46 товаро-транспортних накладних, 11 видаткових накладних та 5 актів приймання-передачі продукції. Слідство у даному кримінальному провадженні триває впродовж тридцяти місяців, однак посадовим особам та працівникам ТОВ «КІВ АВІА» не пред`явлено підозри. Вважає, що у спосіб проведення досудового розслідування правоохоронні органи намагаються заблокувати роботу Товариства, оскільки у останніх було більш ніж достатньо часу для виявлення та встановлення особи злочинця, якщо б такий був. Тому, просить встановити місячний строк для прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В судове засідання заявник не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Заявою до суду справу просить слухати у його відсутності. Вимоги клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження приходжу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ТУ ДРБ, розташованим у м. Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 22.01.2018р.

Найперше слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що обізнаний з обставинами даного кримінального провадження, оскільки в межах нього неодноразово розглядав ті чи інші клопотання слідчого, тоді як адвокат у своєму клопотанні обставини цього кримінального провадження наводить не повно.

Так, в межах даного кримінального провадження двом особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, також проводиться досудове розслідування за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
При цьому, відповідно до обставин даного кримінального провадження, двоє військовослужбовців діючи за попередньою змовою в умовах особливого періоду привласнили військове майно.
Однією із засад кримінального провадження відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України є розумність строків.

Сутність і зміст цієї засади розкривається у статті у статті 28 КПК України.

Так, відповідно до цієї норми під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

При цьому, відповідно до ч. 6 цієї статті, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальними строками є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Частиною 1 ст. 114 КПК України передбачено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

ЄСПЛ у своїх рішення нагадує, що при визначенні тривалості провадження у кримінальній справі належить враховувати строк з моменту пред`явлення даній особі «обвинувачення» в самостійному й істотному значенні цього терміну (справи «Корільяно проти Італії» від 10 грудня 1982 р., «Імбріоша проти Швейцарії» від 24 листопада 1993 р.).

Водночас, у своїх рішеннях ЄСПЛ також зазначає, що у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення, це може відбутися раніше, ніж справа потрапляє до суду (справа «Deweer v. Belgium» від 27 лютого 1980 р.), з дня арешту, з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу, або з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Wemhoff v. Germany» від 25 квітня 1968 р., «Neumeister v. Austria» від 28 червня 1968 р., «Rіngeisen v. Austria» від 16 липня 1971 р. ), «Меріт проти України» від 30.03.2004р.

У статті 283 КПК України визначені загальні положення про закінчення досудового розслідування. За змістом ч. 2 цієї статті, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, зміст вимоги клопотання зводиться до зобов`язання сторони обвинувачення протягом місячного строку закінчити досудове розслідування.

Разом з тим, як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження двом особам вже повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а відносно інших злочинів проводиться досудове розслідування.

Крім того, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.07.2020р. (справа № 463/11206/19, провадження № 1-кс/463/3677/20) 09.04.2020року матеріали щодо вчинення вищевказаними особами протиправних дій виділено в окреме провадження №0000397, в якому 01.05.2020 року менеджеру ТОВ «КІВ АВІА» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27 ч.3 ст.410 КК України.
На думку слідчого судді, такі обставини в сукупності свідчать про виняткову складність цього кримінального провадження, яке характеризується значною кількістю ймовірних співучасників злочину, кожному з яких відведена відповідна роль у кримінально-правовій схемі.

Крім того очевидно, що органом досудового розслідування проведені, а також плануються проводитися інші слідчі та процесуальні дії, розголошення відомостей про які на даному етапі кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Положення глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Так, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладене, а також враховуючи виняткову складність даного кримінального провадження, та необхідність проведення значної кількості слідчих дій, направлених на встановлення посадових осіб, причетних до кримінально-правової схеми, встановлення слідчим суддею місячного строку для завершення досудового розслідування суперечитиме вищезазначеним принципам змагальності сторін та диспозитивності кримінального провадження. Окрім того, слідчий суддя не вправі виконувати функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а також втручатись у закріплену ст. ст. 36, 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого та прокурора.

Тому, підстав для задоволення клопотання слідчий суддя не вбачає.

Що ж стосується аргументів адвоката про вилучення первинних документів Товариства, слідчий суддя не буде акцентувати на цьому основної уваги, оскільки питання про повернення тимчасово вилученого майна, в тому числі на відповідальне зберігання, не пов`язане з завершенням досудового розслідування, а може бути вирішене в іншому порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 22, 26, 28, 36, 40, 100, 113, 114, 167-169, 174, 236 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах володільця тимчасово вилученого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія інженерної взаємодії в авіації», про встановлення процесуальних строків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1