справа № 991/1231/19
провадження №11-кп/991/27/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року, якою АТ «Українська залізниця» визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000353 від 26 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року, задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 та визнано Акціонерне товариство «Українська залізниця» (, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 26 травня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_2 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про залучення АТ «Українська залізниця» до кримінального провадження як потерпілого. Крім того, адвокат ОСОБА_2 просить поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Так, в офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно зі ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК України; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 392 КПК України).

Ухвала суду про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є судовим рішенням, можливість оскарження якого в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом України не передбачена.

Посилання адвоката ОСОБА_2 на правовий висновок, висловлений в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, як на підставу для апеляційного оскарження ухвали Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року є необґрунтованим, оскільки у вказаному рішенні зазначається про можливість оскарження ухвали слідчого судді, постановлення якої не передбачено кримінальним процесуальним законом. Однак ухвала Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року постановлена колегією суддів вже в ході судового провадження у суді першої інстанції та у відповідності до положень ст. 55 КПК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

При цьому суд звертає увагу, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, тож Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

З урахуванням викладеного, у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 392, ч. 4 ст.399 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 21 січня 2021 року про визнання АТ «Українська залізниця» потерпілим у кримінальному провадженні № 0000353 від 26 травня 2017 року відмовити.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_1