Справа № 714/906/20
Провадженя номер 1-кп/714/97/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
секретар : ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
потерпілих : ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Герца угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137, укладену між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , українкою, громадянкою України, з середньою освітою, не працюючою, одруженою, на утриманні маючу трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимою,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_7 06 липня 2020 року о 21 годині 50 хвилин на території бару «Нептун», що по вул. Штефана Великого в м.Герца Герцаївського району Чернівецької області, будучі присутногю при адміністративному затриманні ОСОБА_8 , який вчинив хуліганські дії ,діючи умисно,протиправно,розуміючи ,що перед нею знаходяться працівники правоохоронного органу в однострої,які виконують свої службові обов`язки здійснила опір працівникам правоохоронного органу. Так, згідно затвердженого графіку чергувань Герцаївського відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області на несення служби по забезпеченню публічної безпеки та порядку в Герцаївському районі Чернівецької області з 06 липня 2020 року о 08 годині 30 хвилин до 08 години 30 хвилин 07 липня 2020 року заступили старший дільничний офіцер ОСОБА_5 разом з поліцейським СРПП Герцаївського ВП ОСОБА_6 , які виконували свої службові обов`язки на службових автомобілях (на синьому фоні) зі спеціальними номерними знакам, обладнанні проблисковими маячками та містять написи на кузові «Поліція», одягнені були в однострій, тобто у передбачений законом України «Про національну поліцію» формений одяг, з табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами. Через дрібне хуліганство, тобто вчинення адміністративного правопорушення у м. Герца по вул. Штефана Великого громадянином ОСОБА_8 поліцейські прибули на виклик, де в ході виконання поліцейськими службових обов`язків на неодноразові вимоги припинити правопорушення та попередження про можливість застосування заходів примусу ОСОБА_8 не реагував та в подальшому поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було здійснено його адміністративне затримання. Під час цього, ОСОБА_7 , яка також була присутньою у барі «Нептун», діючи умисно та протиправно, без жодної необхідності, розуміючи, що перед нею знаходяться працівники правоохоронного органу в однострої, почала тягти поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за однострій, штовхати їх руками у тулуб, відтягувати від них затриманого ОСОБА_8 , що дало змогу умисно заподіяти тілесні ушкодження поліцейському ОСОБА_5 , при цьому остання махала руками намагаючись нанести поліцейським удари, здійснюючи таким чином активну фізичну протидію працівникам правоохоронного органу та обмежуючи можливість працівників поліції вільно рухатись та безперешкодно виконувати свої службові обов`язки.
Таким чином ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 342 КК України тобто опір працівникові правоохоронного органу.

30 жовтня 2020 року, обвинувачена ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_4 та прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,за письмовою згодою потерпілих, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що обвинувачена ОСОБА_7 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, під час судового провадження.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_7 за вчинений нею злочин у виді штрафу із застосуванням ст.69 КК України розміром 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_7 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч.4 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (п.1 ч.3 ст.424 КПК України). Крім того, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абз.1,4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, дала згоду на застосування узгодженого покарання. Просила затвердити зазначену угоду.
Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання, посилаючись на те, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Як було встановлено судом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу. Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.342 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів .
Крім того, судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.342 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженого покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто відповідно до ч.6 ст.474 КПК України, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки не виконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, аніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6,7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.
Суд переконався, що в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Покарання, узгоджене сторонами, виходячи із вимог ст.ст.65 67 КК України, а також враховуючи особу обвинуваченої, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідає загальним засадам призначення покарання.
При призначенні покарання враховано тяжкість злочину, який відноситься до злочинів нетяжких, обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Отже, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та обвинуваченої ОСОБА_7 та призначення останній узгодженого сторонами покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України із застосуванням ст. 69 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2020 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Герцаївський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 цього Кодексу.

Суддя: