печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_5 від 28 серпня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи,-

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2020 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 591 КПК України на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_5 від 28 серпня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи.
В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 28.08.2020 року постановою Начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_5 прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п.п. «а», «г», ч. 3 ст.228.1, ч. 3 ст. 30 КК Російської Федерації.
Адвокатом зазначено, що винесена постанова є незаконною, оскільки при прийнятті рішення не враховано, що ОСОБА_4 , звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС в місті Києві та Київській області, з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У той же час, до прийняття остаточного рішення по даній заяві Офісом Генерального прокурора прийнято оскаржувану постанову. Зазначене не відповідає положенням ст. 590 КПК України.
Також зазначено, що під час проведення прокуратурою екстрадиційної перевірки питання наявності заяви про визнання особи біженцем не з`ясовано, внаслідок цього поспішно прийняте рішення, яке не відповідає закону.
Так, 10.04.2020 р. до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «а», «г», ч. 3 ст.228.1, ч. 3 ст. 30 КК Російської Федерації.
В обґрунтування постанови в документах перевірки вказано, що в ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Київської області за дорученням Офісу Генерального прокурора, встановлено, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), немає статусу біженця, не є громадянином України, однак притягується на території України до кримінальної відповідальності.
Постанова прокурора мотивована, тим, що екстрадиційна перевірка прокуратури не встановила обставин, передбачених законодавством України та міжнародними договорами, для відмови у видачі ОСОБА_4 на запит Російської Федерації, зокрема, враховано, що останній не є громадянином України та не має статусу біженця.
Представник особи, який звернувся зі скаргою до суду не з`явився, заяв, клопотань до суду не надходило.
Представник Київської обласної прокуратури в суде засідання не з`явся, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.
За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність представника особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження та представника Київської обласної прокуратури. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

У провадженні слідчого відділу відділу МВС Російської Федерації по м. Ухта перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених п.п. «а», «г» ч. 3 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів, організованою групою, в особливо великому розмірі - з злочини, - у редакції Федерального закону від 27.07.2009 № 215-ФЗ), п. «а» ч. 3 ст. 228.1 (незаконний збут психотропних речовин у великому розмірі, організованою групою, - 2 злочини - в редакції Федерального закону від 27.07.2009 № 215-ФЗ), пунктами «а», «г» частини 3 статті 228.1 (незаконний збут психотропних речовин, організованою групою, в особливо великому розмірі, у редакції Федерального закону від 27.07.2009 № 215-ФЗ), ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 3 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин, організованою групою, в особливо великому розмірі, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних від особи обставин, - у редакції Федерального закону від 27.07.2009 № 215-ФЗ) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Органом досудового розслідування 12.02.2013 винесено постанову (уточнену 11.04.2019) про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів. У зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування 12.02.2013 вказану особу оголошено в розшук, а 05.04.2019 - в міжнародний.
Ухтинським міським судом Республіки Комі 10.04.2019 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
До Офісу Генерального прокурора 09.04.2020 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу згаданої особи для притягнення до кримінальної відповідальності.
Запит російської сторони та інші документи про видачу відповідають вимогам Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року (ETS 024), Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією з питань екстрадиції.
Згідно із запитом ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації.
Одночасно російська сторона надала гарантії того, що кримінальне переслідування щодо нього не має дискримінаційного характеру, він не буде катуванню, жорстокому або такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, йому буде забезпечено право на захист, у тому числі допомогу адвокатів. ОСОБА_4 буде притягнутий до кримінальної відповідальності лише за ті злочини, за які буде виданий, і після закінчення судового розгляду та відбуття покарання він зможе вільно залишити територію Російської Федерації.
Діяння, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.
Згідно ч.1 ст.590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
Відповідно до ч.4 ст.590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Статтею 591 КПК України передбачено порядок оскарження рішення про видачу особи (екстрадицію).
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до наданих слідчому судді матеріалів, до 10.04.2020 р. до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «а», «г», ч. 3 ст.228.1, ч. 3 ст. 30 КК Російської Федерації.
Запит російської сторони та інші документи про видачу оформлено відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російської Федерації з питань екстрадиції.
Згідно із запитом зазначена особа є Громадянином Російської Федерації.
За повідомленням уповноважених органів України, ОСОБА_4 не є громадянином України, статусу біженця не має, може утримуватися під вартою та етапуватися без шкоди для здоров`я.
Бориспільським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000161 стосовно ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Цим же судом 09.07.2020 до згаданої особи в рамках кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч.4 ст. 591 КПК України при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію). Відомостей про вчинення ОСОБА_4 злочинів політичного характеру, висновок не містить, вчинені ним злочини не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.
Будь-яких належних доказів на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_4 було чи буде піддано політичним переслідуванням, суду не надано.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , подану в порядку ст.591 КПК України на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_5 від 28 серпня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи, дійшов до висновку про законність постанови начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_5 від 28.08.2020 року про видачу (екстрадицію) особи ОСОБА_4 до Російської Федерації.
За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.591 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_5 від 28 серпня 2020 року про видачу (екстрадицію) особи залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1