Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4619/20
Провадження № 1-кп/644/655/20
УХВАЛА
Іменем України

19 жовтня 2020 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000654 від 08 березня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , 1984 року народження,

ОСОБА_8 , 1985 року народження,

ОСОБА_9 , 1984 року народження,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на шістдесят днів. Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого ухилення обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також вчинення обвинуваченими нового злочину, і застосування до них більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити дієвості судового провадження.

Вислухавши прокурора, потерпілу та її представника, які клопотання прокурора підтримали, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення клопотання і вважали можливим зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за вказаною в обвинувальному акті адресою місця проживання обвинувачених або зменшення розміру застави, визначеного обвинуваченому ОСОБА_8 до 40-ка прожиткових мінімумів, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтовано та підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.04.2020 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 і ухвалою того ж суду від 02.04.2020 року у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обраний запобіжний захід у вигляді тримання їх під вартою до 30.06.2020 року. Ухвалою суду від 30.06.2020 строк дії запобіжного заходу у відношенні усіх обвинувачених продовжено до 28.08.2020.

У зв`язку з внесенням 10.08.2020 застави у розмірі 168160 грн. обвинувачений ОСОБА_8 з-під варти звільнений.

Ухвалою суду від 21.08.2020 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , продовжено до 19.10.2020. Зазначений строк спливає.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якоїсама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання чи продовження дії запобіжного заходу, але, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі наявних матеріалів судового провадження суд вбачає наявним у кримінальному провадженні ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 можуть переховуватися від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення їм за вчинення кримінального правопорушення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років може викликати загрозу їх втечі, про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
Дані про особу обвинуваченихОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які є громадянами іншої держави, постійного зареєстрованого місця проживання в Україні не мають, не працюють, сім`ї та утриманців на території України не мають, після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення залишили місце його вчинення, у своїй сукупності свідчать про відсутність у них стійких соціальних зв`язків і можливість зміни місця тимчасового проживання з метою ухилення від суду.
Також, у кримінальному провадженні є наявним ризик можливого вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, оскільки легальних джерел доходів вони не мають, обвинувачуються у вчиненні за попередньою змовою групою осіб тяжкого злочину, до вчинення якого ретельно готувалися, що у своїй сукупності свідчить про їх підвищену суспільно небезпечну поведінку.
На теперішній час в судовому засіданні допитана лише потерпіла, свідки обвинувачення не допитані, тому ризик можливого незаконного впливу на них з боку обвинувачених продовжує зберігатися.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання їх під вартою не перестали існувати, і продовжують зберігатися, а саме: існує ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти цим ризикам і забезпечити можливість судового розгляду.

Разом з тим, суд вважає таким, що заслуговує на увагу ствердження захисника ОСОБА_6 про можливість зменшення розміру застави, визначеного обвинуваченому ОСОБА_8 .

Враховуючи, що потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених у відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди 137000 грн. і моральної шкоди 150000 грн., обвинуваченим ОСОБА_8 вже внесені в якості застави грошові кошти у розмірі 168160 грн., то суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_8 , до 50-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 109850 грн.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 199 202, 309, 334 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор»:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

кожного на шістдесят днів, а саме: до 17 грудня 2020 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у розмірі 50-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 109850 грн., і в разі її внесення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно звільнити.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1