Справа № 308/7788/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/484/20, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене в. о. начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 (далі - прокурор), про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, ФОП, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання - АДРЕСА_1 , у певний час доби, а саме, з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.
На підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладені такі обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; - не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора, слідчого або суду.
Встановлено строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 01 жовтня 2020 включно.
З матеріалів клопотання убачається, що 07 серпня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .. Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 cт. 199, ч. 1 cт. 204 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв; придбання, зберігання, перевезення, з метою використання при продажу товарів, а також збут підроблених марок акцизного податку. У клопотанні вказується на те, що докази, які зібрані на даному початковому етапі слідства достатні для обрання запобіжного заходу та в повній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій. Наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України слідчим обґрунтовано такими твердженнями : злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , а саме ч. 2 ст. 199 КК України є тяжким, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може знищити, сховати, спотворити речі, які стосуються цього злочину, та які матимуть важливе значення для проведення відповідних експертиз та в подальшому для матеріалів кримінального провадження як речові докази ; може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, та осіб, які володіють відомостями щодо внесення неправдивих відомостей до документів, що стосуються розкрадання коштів, та які підлягатимуть допиту в якості свідків, з метою зміни ними показань на його користь ; з огляду на відомі йому обставини кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини зі свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань ; може впливати і на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз ; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. На переконання органу досудового розслідування, інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується такими матеріалами кримінального провадження: протоколом затримання підозрюваного у вчиненні злочину від 05.08.2020, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 16.06.2020, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ №4/249 від 22.06.2020, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ №7/86 від 26.06.2020, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.08.2020 та 06.08.2020, протоколом вручення технічних засобів та протоколом вручення грошових коштів. Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є приватним підприємцем, має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, хворіє на цукровий діабет. Ці дані про особу підозрюваного свідчать про стійкість соціальних зв`язків за місцем його проживання, та про відсутність підстав стверджувати, що підозрюваний може переховуватись від слідства чи суду. Слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України і не доведено, що інший, більш м`який, запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні. Тому в задоволенні клопотання відмовлено, й застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, тому має бути скасована. На думку сторони обвинувачення докази, що зібрані на даному початковому етапі слідства є достатніми для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, у тому числі підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій. Також посилається на те, що слідчим суддею не враховано дані про ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і застосований запобіжний захід не зможе запобігти таким ризикам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, підозрюваний та адвокат повідомлені належним чином; будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду від прокурора, підозрюваного та адвоката не надходило.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник адвокат ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема, протоколом затримання підозрюваного у вчиненні злочину від 05.08.2020, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 16.06.2020, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ №4/249 від 22.06.2020, висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ №7/86 від 26.06.2020, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.08.2020 та 06.08.2020, протоколом вручення технічних засобів та протоколом вручення грошових коштів, на підставі яких 06.08.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, копія якого цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 порушень процесуальної поведінки не допускав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є приватним підприємцем, має на утриманні неповнолітню дитину, одружений, хворіє на цукровий діабет, що свідчить про стійкість соціальних зв`язків за місцем його проживання.
Слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ймовірне покарання за їх скоєння, і при цьому, слідчий суддя, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованих висновків про те, що такі ризики слід оцінювати у сукупності з даними про особу підозрюваного, які б давали підстави для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Під час розгляду апеляційної скарги не здобуто даних, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, що підозрюваний ОСОБА_7 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт у певний час доби, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.
При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби без застосування електронних засобів контролю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду клопотання та прийнятті рішення, слідчим суддею не враховано обставини вчинення злочинів, дані про наявність ризиків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи, що не з`явившись на розгляд апеляційної скарги прокурор позбавив себе можливості довести обґрунтованість її доводів.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2020 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: