Провадження № 1-кс/760/5815/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (доручення від 19.06.2020р. № 026-0004269 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві для здійснення захисту особи, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ВН № 000207 від 13.12.2007р.), підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0003951 від 14.06.2020р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , подане в кримінальному провадженні № 0003951 від 14.06.2020р. відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що встановленні під час застосування ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2020р. ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання ризики, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, досудове розслідування в даному провадженні завершити не можливо. У зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: витребувати висновки судово-медичних експертиз, які станом на 07.08.2020р. до Солом`янського УПГУНП в м. Києві не надійшли, отримати ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів та провести виїмку, провести допит свідка ОСОБА_6 згідно ст. 225 КПК України, призначити судово-медичну експертизу отриманих тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_5 ; виконати інші слідчі дії направлені на завершення досудового розслідування, зокрема скласти та вручити підозрюваному та його захиснику повідомлення про зміну раніше пред`явленої підозри в частині уточнення обставин кримінального правопорушення з врахуванням висновку СМЕ тілесних ушкоджень потерпілого, здійснити відкриття матеріалів в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Тому, постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 від 10.08.1020р. продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0003951 від 14.06.2020р. до 3-х місяців, тобто до 19.09.2020р., включно.

Під час судового розгляду прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою підозрюваному та просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які, на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

20.06.2020р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18.08.2020р.

27.07.2020р. ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2020р. скасовано в частині визначення строку дії вказаної ухвали та постановлено в цій частині нову ухвалу, якою визначено строк дії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2020р. до 14.08.2020р.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді від 20.06.2020р. ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують на даний час, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років;

- незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, про що вказує сама суть кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 .

Крім того, слідчий суддя враховує доводи прокурора з приводу того, що досудове розслідування завершити до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: витребувати висновки судово-медичних експертиз, які станом на 07.08.2020р. до Солом`янського УПГУНП в м. Києві не надійшли, отримати ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів та провести виїмку, провести допит свідка ОСОБА_6 згідно ст. 225 КПК України, призначити судово-медичну експертизу отриманих тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_5 ; виконати інші слідчі дії направлені на завершення досудового розслідування, зокрема скласти та вручити підозрюваному та його захиснику повідомлення про зміну раніше пред`явленої підозри в частині уточнення обставин кримінального правопорушення з врахуванням висновку СМЕ тілесних ушкоджень потерпілого, здійснити відкриття матеріалів в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Тому, постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 від 10.08.1020р. продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0003951 від 14.06.2020р. до 3-х місяців, тобто до 19.09.2020р., включно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особистість підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан (не одружений), відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, який відноситься до категорії тяжких злочинів, характер вчиненого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному строк тримання під вартою на 30 днів, тобто до 09.09.2020р. до 23.59год., який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель потерпілого, тому, слідчий суддя, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 днів, тобто до 09.09.2020р. до 23.59год.

Строк дії ухвали закінчується о 23.59год. 09.09.2020р.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1