ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/667/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2517/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 09 квітня 2020 року про відмову у задоволенні подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки.
Вказаний вирок надійшов до уповноваженого органу з питань пробації 15.09.2017 року.
Начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, встановленого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2017 року.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2017 року за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого його звільнено з випробуванням на строк 2 роки.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що, у цьому випадку, Зміївський районний суд Харківської області не є, в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, судом, який має розглядати подання уповноваженого органу з питань пробації.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 09 квітня 2020 року стосовно нього, у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді; доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; пояснення прокурора, який вважав необхідним залишити без змін ухвалу районного суду та відмовити в задоволенні поданої апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Як вбачається з відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, в судовому засіданні 09 квітня 2020 року - приймав участь прокурор та досліджувалися доводи подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання (арк.9).
Разом з цим, судове провадження не містить технічного носія інформації, на якому повинно бути зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Крім того, незастосування технічного запису судового засідання при розгляді клопотання засудженого не узгоджується з вимогами ч.3 ст. 539 КПК України, за правилами якої повинен відбуватися судовий розгляд.
Вказані порушення, що встановленні під час судового розгляду, належить вважати істотними, оскільки вони передбачені серед обов`язкових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення у будь-якому разі, згідно вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали, внаслідок наявності встановлених істотних порушень КПК України, що процесуально унеможливлює перевірку решти апеляційних доводів апелянта.
За таких обставин, в силу п.1 ч.1 ст.415 КПК України, внаслідок скасування оскаржуваної ухвали належить призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Дотримуючись вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання по суті справи, в тому числі стосовно достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Колегія суддів також не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Зміївський районний суд Харківської області не є в розумінні п.3 ч.2 ст.539 КПК України судом, який має розглядати подання уповноваженого органу з питань пробації щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, оскільки ОСОБА_7 до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав в м. Змієві Харківської області, після ухвалення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2017 року, останнього було постановлено на обліку до Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Згідно п.9 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Крім цього, колегія суддів в силу ч.3 ст.415 КПК України звертає увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання при новому судовому розгляді вимог норм ч.ч.3,5 ст.539 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 09 квітня 2020 року про відмову у задоволенні подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді