ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000620 від 21 березня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20 листопада 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком чотири місяці,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 1 ст.296 КК України - у виді обмеження волі строком один рік;
- за ч. 4 ст.296 КК України - у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком два роки;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, поглинено покарання у виді арешту строком чотири місяці, що було призначено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року покаранням у виді позбавлення волі строком чотири роки та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, за таких обставин.

27.10.2018 року, о 15.43 годині, ОСОБА_7 прийшов до відділення АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Павлоград, вул. Озерна, 90, для проведення банківської операції. О 15.47 год., знаходячись у касовому залі відділення АТ КБ «Приватбанк» біля робочого столу заступника директора ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , під час проведення банківської операції відмовився від проведення обов`язкової процедури фото-ідентифікації, яка, в свою чергу, унеможливлювала проведення банківської операції, та почав кричати на працівника банку ОСОБА_9 .
В той же час ОСОБА_7 побачив мобільний телефон марки SamsungGT-I9152 білого кольору, що належить ОСОБА_9 , який лежав у неї на робочому столі, в зв`язку з чим у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону марки SamsungGT-I9152 білого кольору у ОСОБА_9 .
Реалізуючи вказаний злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що він діє явно та відкрито для ОСОБА_9 , яка усвідомлює незаконність та протиправність його дій, ОСОБА_7 відкрито викрав зі столу мобільний телефон марки SamsungGT-I9152 білого кольору та з викраденим майном вийшов з касової зали будівлі банку.
Побачивши, що потерпіла ОСОБА_9 переслідує його, ОСОБА_7 , з метою утримання відкрито викраденого майна, закрив міжкімнатні двері до касового залу та, утримував їх, не даючи таким чином можливість ОСОБА_9 себе наздогнати та повернути викрадений у неї мобільний телефон.
Після вчинення злочину ОСОБА_7 не вчинив усіх дій для доведення вказаного злочину до кінця, не встиг покинути будівлю банку та не мав можливості розпорядитися відкрито викраденим мобільним телефоном, оскільки був зупинений охоронцем банку.
Вказаним злочином потерпілій ОСОБА_9 могла бути заподіяна майнова шкода на суму 1516,67 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 , 14.03.2019 року, приблизно о 18.00 годині, з метою з`ясування відносин з ОСОБА_10 за певні коментарі щодо нього у соціальній мережі, прийшов до будинку АДРЕСА_2 .
Знаходячись на сходовому майданчику п`ятого поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства в частині забезпечення спокійних умов проживання та відпочинку громадян, керуючись нікчемним приводом, пов`язаним з особистими неприязними відносинами до ОСОБА_10 , що виразилося у бажанні продемонструвати своє зневажливе ставлення до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, демонструючи свою зверхність та знущаючись над ОСОБА_12 , яка є особою похилого віку та знаходилася у квартирі разом зі своїми двома малолітніми онучками, діючи умисно, безпричинно, усвідомлюючи що перебуває у громадському місці, безперервно, тривалий час (близько 30 хвилин) вперто не припиняючи свої хуліганські дії, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 , погрожував фізичною розправою їй та її родині, наносив удари ногами по вхідним дверям квартири АДРЕСА_3 , чим пошкодив замок вхідних дверей.
Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, знаходячись на між сходовому майданчику між 1 та 2 поверхами другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, зламав (деформував) петлі дверцят поштових скриньок № 23 та № 24.
Крім того, ОСОБА_7 , 25.05.2019 року, о 15.22 годині прийшов до відділення АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Павлоград, вул. Озерна, 90, для проведення банківської операції.
О 15.30 годині ОСОБА_7 , знаходячись у залі обслуговування клієнтів відділення АТ КБ «Приватбанк», біля робочого столу спеціаліста банку, керуючись нікчемним приводом, пов`язаним з технічною відмовою у банківському обслуговуванні, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства в частині забезпечення спокійних умов роботи відділення банку та обслуговування клієнтів, що виразилося у бажанні продемонструвати своє зневажливе ставлення до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, демонструючи свою зверхність над працівником банку ОСОБА_13 , діючи умисно, безпричинно, усвідомлюючи той факт, що він перебуває у громадському місці, ОСОБА_7 вихопив у неї з рук робочий планшет та кинув його об стіну. Після того, вперто не припиняючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_13 та погрожував останній фізичною розправою
У результаті хуліганських дій ОСОБА_7 , було вимушено припинено обслуговування клієнтів відділення банку з 15.30 год. до 15.42 год. 25.05.2019 року.
Крім того, 25.05.2019 року, о 15.31 годині, під час хуліганських дій у приміщенні залу обслуговування клієнтів відділення АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Павлоград, вул. Озерна, 90, ОСОБА_7 побачив мобільний телефон марки iPhone6 16 GBсірого кольору, що належить ОСОБА_13 , який лежав у неї на робочому столі.
В зв`язку з цим у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на відкрите, повторне викрадення мобільного телефону марки iPhone6 16 GBсірого кольору у ОСОБА_13 .
Реалізуючи вказаний злочинний умисел направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи що він діє явно та відкрито для ОСОБА_13 , яка усвідомлює незаконність та протиправність його дій, ОСОБА_7 повторно відкрито викрав з робочого столу ОСОБА_13 її мобільний телефон марки iPhone6 16 GBсірого кольору та разом з ним став рухатися у напрямку виходу з будівлі банку.
В той час потерпіла ОСОБА_13 , виявивши злочинні дії ОСОБА_7 почала зупиняти його, з метою повернення відкрито викраденого у неї мобільного телефону. Після того ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите, повторне викрадення мобільного телефону, з метою утримання викраденого майна у себе, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, почав відштовхувати від себе потерпілу ОСОБА_13 , для подолання її опору.
Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_7 не вчинив усіх дій для доведення злочину до кінця, не встиг покинути будівлю банку та не мав можливості розпорядитися відкрито викраденим мобільним телефоном, у зв`язку з опором потерпілої ОСОБА_13 .
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_13 тілесне ушкодження у вигляді гематоми у верхній третині лівого плеча, яке за своїм, характером відноситься до легких тілесних ушкоджень та міг заподіяти майнову шкоду на суму 3300 гривень.
Крім того, 29.06.2019 року, о 19.47 годині, ОСОБА_7 , знаходячись у коридорі першого поверху будівлі блоку Б торгового центру «Гулівер» за адресою: м. Павлоград, вул. Шевченко, 128, біля громадського туалету, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства в частині забезпечення спокійних умов роботи персоналу та відпочинку гостей торгового центру, що виразилося у бажанні продемонструвати своє зневажливе ставлення до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, керуючись нікчемним приводом, пов`язаним з небажанням сприйняти факт закінчення роботи громадського туалету, демонструючи свою зверхність над прибиральницею торгового центру ОСОБА_14 , яка виконувала роботи з прибирання торгового центру, діючи умисно, безпричинно, усвідомлюючи що перебуває у громадському закладі, застосовуючи насильство, схопив та стис руками ОСОБА_14 за праву руку та смикнув до стіни, чим заподіяв останній фізичний біль.
Після того, продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_14 та погрожував їй фізичною розправою.
Надалі, вперто не припиняючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс удар правою ногою по миючій швабрі прибиральниці торгівельного центру, яка стояла біля дверного проходу туалету, в результаті чого пошкодив (зламав) алюмінієву рукоятку швабри Filmop.
Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 діючи умисно, порушуючи правила користування громадським туалетом, переліз через турнікет та умисно зіштовхнув з турнікету посудину з водою, а згодом, вийшовши з туалету, уперто не припиняючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 діючи умисно, після зауваження охоронця торгового центру ОСОБА_15 , став висловлюватися грубою нецензурною лайкою на його адресу та погрожував йому фізичною розправою, переслідував ОСОБА_15 навколо столів фут-залу торгового центру.
В той же самий час, знаходячись у великому залі торгового центру, уперто не припиняючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 діючи умисно, порушуючи громадський порядок у будівлі торгового центру, дістав зі своєї спортивної сумки належний йому висувний ніж, тим самим приготував для застосування предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень та грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов роботи торгового центру, відпочинку громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю намагався заподіяти спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень предметом (висувним ножем) тілесні ушкодження ОСОБА_15 , переслідуючи його з ножем навколо виставлених у центрі залу квітів.
У результаті хуліганських дій ОСОБА_7 ТОВ «КО-ІНВЕСТОР» останнім була заподіяна майнова шкода на суму 380 грн. 65 коп.

В апеляційній сказі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання, не пов`язане з позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок суворості. На переконання обвинуваченого, суд не надав належної та не врахував в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , те, що останній визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочинів. Окрім цього, суд не врахував те, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації, де проживає разом з матір`ю, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. При цьому, суд помилково встановив те, що ОСОБА_7 мав стійку злочинну направленість, через те, що притягувався до кримінальної відповідальності 5 разів протягом останніх 10 років, оскільки останній в силу вимог ст. 89 КК України є раніше не судимим.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відноситься до нетяжких та тяжких, особу обвинуваченого, який раніше в силу вимог ст. 89 КК України, майно повернув потерпілим, має на утримання матір похилого віку.
В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визнав наявність у обвинуваченого захворювання органів зору.
Обставин, що обтяжують покарання, судом встановлено не було.
Окрім цього, суд вказав на те, що обставини вчинення кримінальних правопорушень, що встановлені судовим розглядом, характер та спосіб їх вчинення, предмет, який був застосований обвинуваченим під час вчинення хуліганства, місце вчинення кримінальних правопорушень, а також наслідки вчинення кримінальних правопорушень та ставлення обвинуваченого до них, яке, фактично, зводиться до висловленого обвинуваченим жалю відносно самого себе з приводу власного процесуального становища та перебування в місцях попереднього ув`язнення, зухвалість вчинення злочинів, поведінка обвинуваченого після їх вчинення, який продовжував їх вчиняти, стійка злочинна направленість поведінки обвинуваченого, який за останні 10 років п`ять разів притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з посяганням на життя та здоров`я особи, злочинів вчинених проти громадського порядку та моральності, корисливих злочинів, об`єктивно свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також про те, що виправити обвинуваченого та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути засудженим за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі, за ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі, відповідно, в межах санкцій, передбачених вказаними статтями.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за кожен з вчинених ним злочинів окремо, а так само і за їх сукупністю, відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього протягом визначеного судом строку позбавлення волі, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Доводи захисника про те, що суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого за вказаних умов є безпідставними.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив, зокрема, тяжкий злочин, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, фактично визнав свою вину частково, призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
З огляду на викладене, доводи захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та його особі, внаслідок суворості, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4