Ухвала
Іменем України
04 вересня2020року
м. Київ

провадження № 51 - 2601 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 24 травня 2018 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 24 травня 2018 року щодо нього.
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2020 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам статей 427, 436, 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Суд касаційної інстанції встановив скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.

Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції, проте не усунув усіх недоліків скарги, які були зазначені.
Так, в ухвалі Верховного Суду вказувалося на те, що скаржник у касаційній скарзі не наводить відповідних обґрунтувань з огляду на положення статей 84, 94, 284, 370, 374, 404, 412, 413, 419, 440 КПК в їх взаємозв`язку, тобто не послався на конкретні порушення закону, допущені судом, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оскарженого судового рішення на підставах, передбачених ст. 438 КПК. Також в ухвалі зазначалося, що засуджений не вказує, яке саме рішення має постановити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги.
У повторно поданій касаційній скарзі засуджений не обґрунтовує підстав для касаційного перегляду, передбачених ч.1 ст. 438 КПК, з урахуванням положень статей 412 - 414 цього Кодексу, заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, недостовірність показань свідків, що згідно з вимогами статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Також, посилаючись на неправильне застосування кримінального процесуального закону, засуджений своїх доводів у цій частині належним чином не обґрунтував.
Також, ч. 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

З урахуванням зазначеного, прохання засудженого щодо результатів розгляду поданої касаційної скарги, суперечливе та не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК, оскільки він оскаржує вирок районного суду та ухвалу апеляційного суду, разом з тим просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанцію, а далі по тексту касаційної скарги просить призначити розгляд у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Частина 4 ст. 429 КПК передбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 24 травня 2018 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3