УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу представників власника тимчасово вилученого майна адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що діють в інтересах ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

представники власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а саме: документи, що були вилучені відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

Скарга мотивована тим, що в ході обшуку проведеного 24.07.2020 за адресою : АДРЕСА_1 безпідставно вилучено документи, які є тимчасово вилученим, оскільки дозвіл на їх відшукання не надавався, і при цьому арешт на них не накладався.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 14.07.2020 у справі № 761/20546/20 предметом перевірки у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0002666 від 30.10.2018 є події 2016 -2017 років, однак частина документів стосується обставин 2018 2020 років.

Таким чином, представники тимчасово вилученого майна, зазначають, що документи, що були вилучені в ході обшуку 24.07.2020 за вказаною вище адресою прямо не охоплюють ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2020, у зв`язку із чим вони є тимчасово вилученим майном, яке підлягає поверненню власнику, оскільки на нього не було накладено арешт в установленому порядку.

В судове засідання представник власника тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , не з`явилась, однак подала клопотання до суду про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий, який був належним чином повідомлений про судове засідання, на розгляд клопотання не з`явився та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив, у зв`язку з чим розгляд скарги здійснюється за відсутністю належним чином повідомленого слідчого у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положенням статті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому провадженні, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна володільцем тимчасово вилученого майна.

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що ГСУ ДФС здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002666 від 30.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.212; ч. 3 ст. 364; ч. 2 ст. 239-1; ст. 441 КК України.

24.07.2020 під час проведення обшуку в рамках даного кримінального провадження, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , були вилучені документи відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2020 при цьому згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва дозволу на вилучення вищезазначених речей не надавалось, а тому таке майно має статус тимчасово вилученого, на яке в установленому порядку, згідно наявних в дослідженні документів, арешт не накладався.

Частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право влучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено, 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зазначене у скарзі майно, є тимчасово вилученим та підлягають поверненню власнику, оскільки інакше буде порушено вимоги статті 41 Конституції України щодо недоторканості права власності та можливості обмеження цього права тільки за рішенням суду, коли ж майно можна охарактеризувати лише родовими ознаками, то всі ці випадки стосуються майна, яке є предметом злочину або майна, одержаного внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшла висновку, що дозвіл в установленому порядку на вилучення зазначених у скарзі документів, що належать ОСОБА_5 , не надавався. Слідчий в судове засідання за викликом не з`явився та в розумінні принципу змагальності, визначеного статтею 22 КПК України, не спростував доводи викладені в скарзі, не надав відомостей щодо арешту тимчасово вилученого майна, а відтак, у зв`язку із викладеним вище, слідчий суддя дійшла висновку, що зазначене в скарзі майно має статус тимчасово вилученого майна та підлягає поверненню власнику ОСОБА_5 .

Отже, з огляду на наведене скарга представників власника тимчасово вилученого майна адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що діють в інтересах ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 167, 169,171, 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
скаргу представників власника тимчасово вилученого майна адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що діють в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0002666 від 30.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.212; ч. 3 ст. 364; ч. 2 ст. 239-1; ст. 441 КК України повернутиОСОБА_5 тимчасово вилучене майно відповідно до протоколу обшуку проведеного 24.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1