Справа № 461/7410/20
Провадження № 1-в/461/143/20
УХВАЛА
Іменем України
13.10.2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові заяву засудженого ОСОБА_4 про призначення покарання за сукупністю вироків Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року та Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2020 року, а також зарахування в термін відбування покарання, строку покарання, відбутого за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання ОСОБА_4 , у якому засуджений просить суд призначити йому покарання за сукупністю вироків Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року та Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2020 року, а також зарахування в термін відбування покарання, строку покарання, відбутого за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року, з 27.06.2011 року по вересень 2020 року з розрахунку один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі.

В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив таке задоволити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву засудженого підтримав, просив таку задоволити з підстав, викладених в такій.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_4 відбув покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року. Окрім того, прокурор зазначив, що вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2020 року не набрав законної сили.

Перевіривши подані матеріали, заслухавши пояснення засудженого, його захисника та прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, судом вирішуються питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Частиною 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбаченого пунктом 11 частини першої статті 537 цього Кодексу.

06.07.2020 року ОСОБА_4 поступив до ДУ «Львівська установа відбування покарань №19».

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м.Львова від 12.12.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України та обрано покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 257 КК України 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 309 КК України 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, обрано остаточне покарання ОСОБА_4 11 (одинадцять) років 3 (три) місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27 червня 2011 року.

Зараховано ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 червня 2011 року по 12 грудня 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08.12.2017 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишено без змін.

Зараховано ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12.12.2016 року по 20.06.2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015р.) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 звільнено з-під варти із зали суду у зв`язку із відбуттям призначеного покарання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки, ОСОБА_4 відбув покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про призначення покарання за сукупністю вироків.

Окрім того, судом встановлено, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання позбавлення волі на строк дванадцять років. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 29 червня 2018 року, з моменту затримання ОСОБА_4 .

Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838, ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зокрема, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

21 червня 2017 року набув чинності Закон України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Згідно висновку Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 06.06.2018 частина 5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 №838 не застосовується після набрання 21.06.2017 року чинності новою редакцією цієї норми. Попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі лише на час дії цього Закону.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки в період дії Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 (до 20 червня 2017 року) ОСОБА_4 перебував у місцях попереднього ув`язнення, однак вироком Залізничного районного суду м.Львова від 12.12.2016 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08.12.2017 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 червня 2011 року по 20 червня 2017 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Окрім того, як вбачається із вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було застосовано щодо ОСОБА_4 29.06.2018 року, таким чином підстав для зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі немає.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2020 року не набрав законної сили, а питання щодо виконання судових рішень, відповідно до розділу VIII КПК України, здійснюється судом після набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.70,71 КК України, ч.2 ст.376, ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про призначення покарання за сукупністю вироків Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року та Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2020 року, а також зарахування в термін відбування покарання, строку покарання, відбутого за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2016 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 19.10.2020 року.

Суддя ОСОБА_1