Справа № 136/83/21
провадження №1-кс/136/13/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію) ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

захисника адвоката ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання про застосування тимчасового арешту стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лодійне Поле Ленінградської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації та громадянина Держави Ізраїль, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючого, - до надходження запиту компетентних органів Російської Федерації про видачу для відбування покарання за вироком Лодейнопольського федерального міського суд від 19.08.2008, -
ВСТАНОВИВ:
Начальник Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування тимчасового арешту стосовно затриманого громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) до надходження запиту компетентних органів Російської Федерації про видачу для відбування покарання за вироком Лодейнопольського федерального міського суд від 19.08.2008, мотивуючи тим, що 14.01.2021 о 13 годині 05 хвилин у приміщенні відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Героїв Майдану, 75, м. Липовець Вінницької області, було затримано громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації для виконання вироку за вчинення злочину, передбаченого ст. 111 Кримінального кодексу Російської Федерації (умисне тяжке тілесне ушкодження).

Було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.10.2019 оголошений в міжнародний розшук правоохоронними органами Російської Федерації для виконання вироку Лодейнопольського федерального міського суду Ленінградської області від 19.08.2008, яким його засуджено за ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу Російської Федерації до 3 (трьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії загального режиму.

Ураховуючи те, що інкримінований ОСОБА_4 , злочин, за який він засуджений на території Російської Федерації за законодавством України відповідає ч.1 ст.121 КК України, є екстрадиційним, оскільки особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців, перебіг строків давності виконання обвинувального вироку за вчинений ОСОБА_4 злочин не сплив, оскільки він ухилявся від відбування покарання, був оголошений в міжнародний розшук, 14.09.2020 надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для виконання вироку, однак до прокуратури Вінниччини доручення центрального органу України про проведення екстрадиційної перевірки та застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту станом на 15.01.2021 не надіслано, виникла необхідність у застосуванні до затриманого ОСОБА_4 тимчасового арешту до сорока діб до надходження запиту компетентних органів Російської Федерації про видачу засудженого для відбування покарання, що стало підставою звернення прокурора до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, обравши відносно ОСОБА_4 тимчасовий арешт терміном на сорок діб до надходження запиту компетентних органів Російської Федерації про видачу для відбування покарання за вироком суд від 19.08.2008.
У судовому засіданні захисник заперечив проти задоволення клопотання, мотивувавши тим, що 14.09.2020 від компетентних органів РФ надійшов запит про застосування тимчасового арешту стосовно ОСОБА_4 , отож клопотання подане із грубим порушенням норм КПК України, оскільки в даному випадку слід було б звертатись із клопотанням про застосування екстрадиційного арешту, а не тимчасового арешту. Подане прокурором клопотання не належним чином перекладене на російську мову, оскільки здійснено не перекладачем. Крім того, станом на день затримання ОСОБА_4 закінчився строк притягнення його кримінальної відповідальності, оскільки відсутні відомості про вчинення будь яких дій щодо ухилення ОСОБА_4 , а навпаки ним ініціювались звернення до компетентних органів України про можливість повернення до сім`ї в Державу Ізраїль, утім за неурегульованості вирішення таких питань законодавством України, останній позбавлений можливості повернутись до сім`ї. Тому захисник просив відмовити у задоволенні клопотання.
ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечував щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що він побоюється за своє життя у випадку повернення до Російської Федерації. Він має дружину та неповнолітню дитину, утім не має можливості повернутись до сім`ї, у зв`язку із неврегульованістю законодавства України в питаннях, які ініціювались ним неодноразово. Підтримав думку захисника та просить відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, встановив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , а також наявне у нього громадянство Держави Ізраїль, а саме закордонний паспорт НОМЕР_2 , виданий 03.02.2019 органом JERUSALEM.

14.01.2021 відповідно до Протоколу затримання особи о 16:25 годині був затриманим оперуповноваженим СКП ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, як особа, яка розшукується компетентними органами Російської Федерації для виконання вироку за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 Кримінального кодексу Російської Федерації (умисне тяжке тілесне ушкодження).

Слідчим суддею встановлено, що 19.08.2008 Лодейнопольський федеральний міський суд ухвалив вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК Російської Федерації та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, запобіжний захід у виді тримання під вартою не змінено, що підтверджується його копією.
Постановою від 10.10.2019 ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук правоохоронними органами Російської Федерації для виконання вироку суду від 19.08.2008, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ухилявся від відбуття призначеного покарання.

Інкримінований ОСОБА_4 , злочин, за який він засуджений на території Російської Федерації за законодавством України відповідає ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження і є екстрадиційним.

Згідно повідомлення Міністерства юстиції України слідує, що 14.09.2020 до Міністерства юстиції України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для виконання вироку від 19.08.2008.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути затриманий або триматися під вартою інакше як на підставі мотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, передбачених законом.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України тимчасовий арешт - взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений цим Кодексом або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
За ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Із Вказаної норми слідує, що тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників на строк до надходження запиту про її видачу.
Відповідно до ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, яка підписана Україною 29.05.1997 та ратифікована 16.01.1998, у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2 «а» статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. У ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органом запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
Положеннями п. f ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме законного арешту або затримання особи щодо якої проводиться процедура депортації або екстрадиції.
Слідчим суддею було встановлено, що 14.09.2020 до України надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для виконання вироку, отож, в силу приписів ст.584 КПК України, за існування таких обставин не підлягає вирішенню питання про тимчасовий арешт.
Посилання прокурора про те, що запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для виконання вироку до прокуратури Вінниччини за дорученням центрального органу України про проведення екстрадиційної перевірки та застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту станом на 15.01.2021 не надіслано, не заслуговує на увагу, оскільки такий запит пересилається дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження та не вимагає пересилання.
Крім цього, надані захисником до матеріалів клопотання документи про те, що ОСОБА_4 неодноразово ініціювалось питання про повернення до Держави Ізраїль (звернення до компетентних органів: Липовецького районного сектору Управління ДМС у Вінницькій області, Управління ДМС України до Вінницькій області, ініціювання судових позовів про оскарження дій таких суб`єктів, інформація про що є загальновідомою та доступна в ЄДРСР) спростовують твердження прокурора про вчинення будь яких дій щодо ухилення від виконання вироку суду.
При цьому, доказів того, що знаходячись на території України з липня 2019 року ОСОБА_4 вчиняв спроби для втечі матеріали додані до клопотання не містять.
Крім того, прокурором, в порушення вимог ч.4 ст. 583 КПК України надано фотокопію протоколу затримання особи, а також фотокопії інших документів, які жодним чином не засвідчені, що позбавляє можливості слідчого суддю пересвідчитись в ідентичності цих документів, в той час як інформація, що в них міститься має істотне значення для розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.
Ураховуючи встановлені обставини в ході судового розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в застосуванні тимчасового арешту, оскільки для його обрання немає підстав, отож ОСОБА_4 слід негайно звільнити з під варти, а в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 372, 582, 583 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання про застосування тимчасового арешту стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лодійне Поле Ленінградської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації та громадянина Держави Ізраїль, - до надходження запиту компетентних органів Російської Федерації про видачу для відбування покарання за вироком Лодейнопольського федерального міського суд від 19.08.2008.
ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з під варти із залу суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду особою, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.
Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню затриманому на мові, якій останній володіє вільно.

Слідчий суддя ОСОБА_1