Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2769/19
Провадження № 1-кп/723/34/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2021 року

Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi

в складi: головуючого суддi ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в мiстi Сторожинець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000323 від 10.04.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця с. Верхні Петрівці та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта 6 класів, працюючого водієм по найму, зі слів одружений цивільним шлюбом та має на утриманні шестеро дітей, батьком яких не зареєстрований, раніше судимого 13.06.2018 року Сторожинецьким районним судом за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання терміном на два роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , будучи засудженим Сторожинецьким районним судом Чернівецької області 13.06.2018 року за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами один рік. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років та 07 листопада 2018 року під підпис ознайомлений з умовами, порядком та обов`язками під час відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення засудженого від відбування покарання у виді зайняття певною діяльністю, ухилився від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Обвинувачення ґрунтується на тому, що 26.10.2018 року близько 15:50 год., ОСОБА_3 умисно, з метою ухилення від відбування додаткового покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, керував автомобілем «Volkswagen Bora» по трасі М-19 на 538 кілометрі, порушив правила дорожнього руху, за що був притягнений до адміністративної відповідальності постановою серії АР №090897 за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, 09.12.2018 року близько 17-30 год., ОСОБА_3 , умисно, з метою ухилення від відбування додаткового покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, керував автомобілем «ВАЗ 2103» по трасі М-19 на 450 кілометрі в с. Звенячів Заставнівського району, порушив правила дорожнього руху за що був притягнений до адміністративної відповідальності постановою серії НК №423678 за ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Також, 18.01.2018 року близько 00:40 год., ОСОБА_3 , умисно, з метою ухилення від відбування додаткового покарання не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, без поважних причин керував автомобілем ВАЗ 2105 по вул.. Ентузіастів 2А у м. Чернівці, порушив правила дорожнього руху за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді зайняття певною діяльністю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у ухиленні від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами визнав частково, суду показав, що за вироком Сторожинецького районного суду позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. 07 листопада 2018 року його було попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання про була відібрана розписка. В той же день було вилучено посвідчення водія. Так він визнає, що 9 грудня 2018 року, перебуваючи в якості пасажира в автомобілі, яким керував інвалід першої групи ОСОБА_6 і якому під час керування стало зле, він на прохання останнього, сів за кермо автомобіля і продовжив керування до найближчого медичного закладу, з метою надання медичної допомоги останньому. Через деякий час був зупинений працівниками поліції. Визнає, що дійсно керував транспортним засобом, однак це було викликано крайньою необхідністю- надати медичну допомогу ОСОБА_6 . Він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без включених фар та проїхав на заборонений рух. Він не бажав порушувати закон і щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд його суворо не карати.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить суд врахувати всі обставини справи та щире каяття обвинуваченого та призначити йому мінімальне покарання передбачене санкцією статті ст. 389 ч.1 КК України.

За клопотанням прокурора допитано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , як свідків обвинувачення.

Свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що він є інспектором УПП. Так, 26.10.2018 року був зупинений автомобіль Фольваген під керуванням водія ОСОБА_3 за три кілометри від кордону Порубне. Автомобіль рухався без включених фар. Він не пам`ятає, чи водій пред`являв посвідчення, на водія було накладено стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що він будучи інспектором та патрулюючи в м. Чернівці по вул.. Ентузіастів разом з ОСОБА_9 18 січня 2018 року зупинили автомобіль ВАЗ, який не виконав умови дорожнього знаку (проїзд заборонено). У даному автомобілі були пасажири, однак водієм був ОСОБА_3 . Водій був притягнутий до адмінвідповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП.

Свідок ОСОБА_9 дав аналогічні покази свідка ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_6 дав показання проте, що він 9 грудня 2018 року разом з ОСОБА_3 поїхали до його родичів, він був за кермом. Проїхавши Заставніський район йому стало зле і він попросив ОСОБА_3 сісти за кермо. Проїхавши певний час автомобіль зупинили працівники поліції та на ОСОБА_3 склали протокол. Він являється інвалідом першої групи.

В судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 проти чого не заперечували сторони.

На доведення винуватості ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину за клопотанням сторони обвинувачення були дослідженні в судовому засіданні письмові докази.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, органом досудового розслідування ставиться у провину ОСОБА_3 ухилення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з обґрунтуванням допущених порушень правил дорожнього руху при керуванні транспортних засобів 18 січня 2018 року за ст. 126 ч.1 КУпАП, 26.10.2018 року за ст. 122 ч.2 КУпАП та 09 грудня 2018 року за ч.2 ст. 122, ч.1 ст.121 , ч.2 ст.36 КУпАП.

Згідно диспозиції ст. 389 ч.1 КК України кримінальна відповідальність наступає за ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення певною діяльністю.

З матеріалів кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом 18 січня 2018 року близько 00 год 40 хв в м. Чернівці по вул.. Ентузіастів 2А автомобілем ВАЗ 2105 та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП до засудження його до позбавлення прав керування вироком Сторожинецького районного суду (вирок від 13.06.2018 року), отже, дане правопорушення не може слугувати доказом ухилення від відбування покарання, оскільки таке ще не було застосовано щодо ОСОБА_3 . Крім того, при дослідженні доказів було встановлено, що ( а.с.18а) постанова про накладення адміністративного стягнення серія ВР№144142 від 18.01.2019 року на ОСОБА_3 , який в 00 год 40 хв. в м. Чернівці по вул.. Ентузіастів 2А керував транспортним засобом ВАЗ 2105 без посвідчення водія та накладено стягнення за ст. 126 ч.1 КУпАП в сумі 425 грн. та (а.с.43) - постанова про накладення адміністративного стягнення серія ВР № 144142 від 18.01.2019 року на ОСОБА_3 , який в АДРЕСА_2 в 00 год. 40 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 2105 без посвідчення водія та накладено стягнення за ст. 126 ч.1 КУпАП в сумі 425 грн. Тобто, на ОСОБА_3 складено дві ідентичні постанови за одне і теж порушення, в один і той же час, одним і тим же працівником поліції.

Щодо керування транспортним засобом 26.10.2018 року в судовому засіданні встановлено, що вирок щодо ОСОБА_3 від 13.06.2018 року набрав чинності 24.10.2018 року, про що ОСОБА_3 не було відомо, оскільки в той час він перебував за межами України, що підтверджується його закордонним паспортом та відміткою в ньому. Даючи оцінку керуванню транспортним засобом 09 грудня 2018 року ОСОБА_3 , суд знаходить що він діяв в стані крайньої необхідності, в його діях відсутній умисел на ухилення від відбування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, виходячи з наступного. Так в судовому засіданні встановлено, що керування транспортним засобом ОСОБА_3 було викликано необхідністю доставки водія - інваліда першої групи, яким є ОСОБА_6 до медичного закладу. Ці обставини підтвердженні як показами ОСОБА_3 так і показами свідка ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) , винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 92 КПК України передбачено, що обовязок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Водночас, кримінальна відповідальність за диспозицією ст. 389 ч.1 КК України наступає за умисне ухилення від виконання покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. За обставинами, які встановлені в судовому засіданні у діях ОСОБА_3 не вбачається умислу на виконання таких дій.

Проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, суд прийшов до висновку, що не доведено обвинуваченим ОСОБА_3 ухилення від відбування покарання у виді зайняття певною діяльністю.

Згідно ст. 62 Конституції України винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного, керуючись ст.. 62 Конституції України, ст. 2,389 КК України, 2, 17, 91, 92, 94, 366-368, 370,373, 374 КПК України , суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 389 КК України - виправдити.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького Апеляцiйного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_1