провадження № 274/5924/20
УХВАЛА провадження № 1-в/0274/692/20
14.09.2020 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 10.04.12 за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
ОСОБА_3 засуджений 13 лютого 2019 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 309 КК України на 6 місяців арешту. Знову засуджений 03 травня 2019 року Малинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 72 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Знову засуджений 05 вересня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі. Знову засужений 28 травня 2020 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 2 роки позбавлення волі, зараховано період з 23.07.19 до 01.07.20.
Початок строку відбування покарання: 01.07.20; кінець строку: 23.07.21.
Начальник Райківської виправної установи № 73 звернувся в суд з поданням про приведення вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 28.05.20 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень" від 22.11.18, клопоче про розгляд подання без участі представника адміністрації установи. Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд подання без його участі. Відповідно до листа від 14.09.20 прокуратура не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності прокурора. Суд не визнає явки засудженого, представника адміністрації та прокурора в судове засідання обов`язковими.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши наданні матеріали, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.
Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. На відміну від попередньої редакції норми, яка передбачала відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 28.05.20 дії засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України судом кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України. Після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 змін диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки повторність не містить, тобто дії ОСОБА_3 з 01.07.20 мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконні придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Водночас санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, що діє з 01.07.20, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_3 також підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі за ст. 309 КК України, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_3 визначається строк в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки. Беручи до уваги, що покарання у виді обмеження волі є менш суворим покаранням ніж позбавлення волі, поглинути покарання у виді позбавлення волі воно не може, у звязку з чим судом використовуються положення ст. 72 КК України при застосуванні принципа поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 74, 309 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
подання задовольнити.
Привести вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 травня 2020 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, та за ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. від 22.11.18).
Призначену вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 28 травня 2020 року засудженому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки знизити до максимальної межі покарання, встановленої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а саме до обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити два (два) роки позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Остаточне покарання ОСОБА_3 визначено вироком від 28.05.20 відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.09.2019 року, більш суворим, призначеного даним вироком, остаточно до відбуття призначено 2 (два) роки позбавлення волі.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Головуючий - суддя ОСОБА_1