1Справа № 335/5258/20 1-кс/335/2815/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2020 року у справі №310/1303/20 в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 19.02.2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2020 року у справі №310/1303/20 в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 19.02.2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України.

В обґрунтування заяви вказує, у вищезазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 набув статусу потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2020 року у справі №310/1303/20 накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події від 20.02.2020 року, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою збереження речового доказу.

На сьогодні досудове слідство триває, але на цей час виконані всі необхідні процесуальні дії, автомобіль оглянуто, з нього вилучені речі, які належать іншим особам, тобто відпала необхідність у подальшому арешті автомобіля, оскільки таке продовження не відповідатиме справедливому балансу та буде втручанням у право ОСОБА_4 на мирне володіння майном.

На підставі викладеного адвокат просити арешт автомобілю «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користування автомобілем.

В судовому засіданні заявник та його представник клопотання підтримали, та просили його задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися. Причину не явки не повідомили.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Як вбачається з клопотання, заявник просить частково скасувати арешт автомобілю «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2020 року у справі №310/1303/20 в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 19.02.2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, з метою збереження речового доказу.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як визначено ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Зокрема, згідно із ч. 2ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту слідчим суддею враховано, що метою накладання арешту є забезпечення збереження речових доказів.
Стороною обвинувачення мотивовано, що вказане майно відповідає положенням ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на доводи клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України задля збереження речового доказу арешт накладається на таке майно, що належить будь-якій фізичній чи юридичній особі, тобто не залежно від набуття власником майна статусу підозрюваної особи.

Отже, у відповідності з нормами кримінального процесуального закону у якості заходу забезпечення кримінального провадження накладено арешт на вказане вище майно.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1ст. 170КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є об`єктом, доказом злочину.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з викладеного, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, арештований автомобіль оформлений на іншу особу, тобто фактично ОСОБА_4 не є власником автомобілю, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт накладено з метою збереження речових доказів, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 лютого 2020 року у справі №310/1303/20 в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450 від 19.02.2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1