Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1454/19
Провадження № 1-кп/935/349/20
ВИРОК
Іменем України

31 серпня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 21.04.2019 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, який депутатом та інвалідом не являється, маючого на утриманні сина ОСОБА_4 ,

2002 року народження та сина ОСОБА_5 , 2017 року народження, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України-
встановив:
20.04.2019,близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в середині магазину «Селянський Двір», що розташований по вул. Щербакова,буд.36 в м. Коростишів Житомирської області, помітив на столі, біля касового апарату, на зарядці мобільний телефон торговельної марки «Samsung» моделі «SM-J710FN/DS» (J7), належний ОСОБА_6 , після чого в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , перебуваючи біля столу, на якому знаходився мобільний телефон торговельної марки «Samsung» моделі «SM-J710FN/DS» (J7), imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , вартістю 2460 грн, належний ОСОБА_6 , який знаходився в силіконовому чохлі, вартістю 100 грн, в якому знаходились сім-картка мобільного терміналу ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн та сім-картка мобільного терміналу ВФ «Україна», вартістю 25 грн, на рахунках яких були відсутні кошти, шляхом вільного доступу, від`єднав вказаний мобільний телефон від зарядного пристрою та таємно викрав його, поклавши до кишені штанів.

Після цього ОСОБА_3 разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального проступку, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2610 грн.

Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 являються кримінальним проступком.
Ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_6 в свою чергу також склала письмову заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000226 від 21.04.2019 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 19.08.2019 (арк. справи 64-67).
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.
Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, яка обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, розлучений, має утриманців .
Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Водночас, такий вид покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції чинній на момент вчинення ним кримінального правопорушення (20.04.2019).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Беручи до уваги те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, була посилена кримінальна відповідальність санкції ч. 1 ст. 185 КК України, тому в силу положень ч. 2 ст. 5 КК України вказаний Закон не має зворотної дії в часі, а тому застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільного позову не було заявлено.
Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до положень ст.ст.100,124 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.
Керуючись ст. 381, 382 КПК України, суд,
ухвалив:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J710FN/DS» (J7), imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Житомирського НДЕКЦ процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 23.08.2019 №5/388 у розмірі 628,04 грн.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1