Справа № 446/1942/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020 м. Кам`янка-Бузька

Слідчий суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , з середньою освітою, який працює різноробочим у ПП «Скіфи», раніше не судимого, неодруженого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, кримінальне провадження від 11.10.2020, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2020 слідчим відділенням Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області розпочато кримінальне провадження від 11.10.2020 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , 10 жовтня 2020 року близько 17:00 год., знаходячись за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , в кімнаті житлового будинку, спільно з малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до останньої, нехтуючи її правом на статеву недоторканість, чітко усвідомлюючи, що остання являється малолітньою, припустив її штани та спідню білизну до низу, маючи на меті отримати сексуальне задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив розпусні дії по відношенні до малолітньої ОСОБА_6 , а саме торкався своєю правою рукою її статевого органу, а своєю лівою рукою в цей час здійснював маструбування свого пенісу. Після чого, боячись бути виявлений матір`ю ОСОБА_6 , яка ввійшла на територію його господарства, свої розпусні дії припинив.
12.10.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_5 13 жовтня 2020 року о 09 год. 00 хв., що підтверджується розпискою останнього.

13 жовтня 2020 року слідчий СВ Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб.

Необхідність обрання вказаного запобіжного заходу мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно до ч.2 ст. 156 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому для необхідності запобігання подальшим способам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка та малолітню потерпілу є необхідність в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам ст.ст. 181, 184 КПК.

Слідча ОСОБА_4 , яка є слідчою у кримінальному провадженні №0000388 від 11.10.2020 року, в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала та повідомила про наявність ризиків, які зазначені у клопотанні. Вважала, що застосування саме такого запобіжного заходу є необхідним та достатнім. Свою позицію мотивувала тим, що мати малолітньої потерпілої не відчувала загрози зі сторони підозрюваного, добровільно відпустила до нього свою малолітню дочки, а той у свою чергу не застосовував відносно потерпілої насильства, що на переконання слідчої, свідчить про відсутність небезпеки зі сторони підозрюваного і достатність для нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, вказала на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Прокурор пояснила суду, що не вбачає будь-яких надмірних ризиків для застосування іншого заходу забезпечення кримінального провадження, вважала, що нічний домашній арешт забезпечить мету кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також повідомив, що версія органу досудового розслідування щодо його підозри відповідає дійсності. Вказав, що він вчиняв інкриміновані йому дії і щиро шкодує за це.

Оцінивши в сукупності всі обставини, а саме, вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та ризики, які наведені слідчим та прокурором, суд вважає, що в ході розгляду клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, який є тяжким злочином. Зокрема, обґрунтована підозра доводиться протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту.

Крім того, обставина участі ОСОБА_8 в діях, які йому інкримінуються, визнається самим підозрюваним на момент розгляду даного клопотання.

Також слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_8 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 8 років, може бути визнане підозрюваним більш небезпечними ніж переховування та втеча;

- незаконно впливати на малолітню потерпілу ОСОБА_6 , оскільки остання є його сусідкою, в них були тривалі соціальні зв`язку і вона є дитиною-інвалідом з відповідними психічними розладами; на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема матір малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , оскільки як видно з протоколу її допиту, вони перебувають у дружніх відносинах, і підозрюваний часто приходить до неї додому, допомагає по господарству.

Тому, обґрунтована підозра відносно ОСОБА_5 та наявність ризиків для кримінального провадження доведено.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий та прокурор повинні довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчий та прокурор вважають, що достатнім та необхідним у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Оцінюючи співвідношення такого заходу забезпечення кримінального провадження із конкретними обставинами справи, особою підозрюваного та потерпілої, слідчий суддя відзначає, що такий є надто м`яким.

Так, як видно з матеріалів, які додані до клопотання, потерпілою є малолітня особа десятирічного віку, яка є дитиною інвалідом з відповідними психічними розладами. Малолітня потерпіла проживає по сусідству з підозрюваним, її виховує лише мати, батько відсутній. Як видно з протоколу допиту матері потерпілої, вади дитини не дозволяють їй навіть доступно пояснити, що відбулося, а тому її особистий опір щодо можливо незаконного впливу практично відсутній.

Водночас підозрюваний є дорослою особою, без будь-яких захворювань, офіційно працевлаштований, неодружений, дітей не має, перебуває у постійному контакті з малолітньою потерпілою та її матір`ю, оскільки проживає, як пояснив сам, «хата в хату».

Також, як видно з протоколу допиту матері малолітньої потерпілої, та пояснень слідчої щодо проведеного слідчого експерименту, ймовірні протиправні дії підозрюваного були перервані діями матері дитини, а обстановка події (спущений одяг з підозрюваного та малолітньої потерпілої, його торкання до її геніталій та мастурбація) вказують на можливі незакінчені дії, які мали на меті більш тяжкі наслідки.

Тому, слідчий суддя вважає не співмірними встановлені у справі ризики та запропонований органом досудового розслідування запобіжний захід.

Проте, системний аналіз норм КПК України свідчить, що слідчому судді не надано права на самостійне визначення більш тяжкого запобіжного заходу, ніж той, який просить слідчий за погодженням з прокурором. Таке твердження відповідає положенням ч. 3 ст. 26 КПК України.

Тому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Визначаючи період часу домашнього арешту та покладених на підозрюваного обов`язків, слідчий суддя дійшов висновку, що вирішення цих питань є правом слідчого судді незалежно від думки слідчого та прокурора. Причому збільшення часу такого домашнього арешту чи то обов`язків не є порушенням засади кримінального провадження диспозитивності, так як слідчий суддя не визначає більш тяжкого виду запобіжного заходу, а лише визначає достатні обов`язки для забезпечення мети кримінального провадження в межах одного й того самого запобіжного заходу.

Тому, переслідуючи виключно мету запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема незаконно впливати на потерпілу чи/та вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя вважає, що таке рішення відповідає принципу верховенства права.

При цьому, відповідно до ст.194 КПК України, необхідно зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду по даному кримінальному провадженні за першою вимогою; 2) не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи, 4) утриматися від спілкування з ОСОБА_9 та малолітньою ОСОБА_6 , 5) носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 11 грудня 2020 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки:

а) прибувати до слідчого, прокурора, суду по даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

б) не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

в) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи;

г) утриматися від спілкування з ОСОБА_9 та малолітньою ОСОБА_6 ;

д) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді два місяці, тобто до 11 грудня 2020 року включно.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному, прокурору та направити для виконання до Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1