Справа № 308/6607/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Маневичі, Маневицького району Волинської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

З внесеного клопотання слідує, що 07 липня 2020 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік ресторану «Верховинська Рада» за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Волошина, 4, маючи при собі зброю, наразі невстановленої марки та моделі, та тримаючи бейсбольну биту, тобто заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, безпричинно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючись при цьому ненормативною лексикою та погрозами застосуванням фізичного насильства, у присутності інших місцевих мешканців, здійснив декілька прицільних ударів по кузову транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «BMW» моделі «525» реєстраційним номерним знаком Федеративної Республіки Німеччини « НОМЕР_1 », внаслідок чого пошкодив заднє праве пасажирське скло та переднє вітрове скло вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим самим спричинив останньому матеріальні збитки потерпілому.

Відразу після цього, перебуваючи за адресою вказаною вище, ОСОБА_5 , здійснив декілька прицільних пострілів в бік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході чого спричинив останнім тілесні ушкодження.

При цьому з`ясовано, що ОСОБА_7 виявлено кульове поранення в ділянці передньої черевної стінки та лівого плечового суглобу непроникаючого характеру, а у ОСОБА_8 виявлено кульове поранення правого плеча та грудної клітки з двох сторін непроникаючого характеру.

Слідчий вказує, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, обґрунтовується такими доказами, як: протоколом огляду місця події від 07 липня 2020 року; протоколом огляду місця події від 08 липня 2020 року; показання потерпілого ОСОБА_7 від 08 липня 2020 року; показання свідка ОСОБА_9 від 08 липня 2020 року; показання свідка ОСОБА_10 від 08 липня 2020 року; показання свідка ОСОБА_11 від 08 липня 2020 року; показання свідка ОСОБА_12 від 08 липня 2020 року; два предмети ззовні схожі на бейсбольні бити; чотири гільзи жовтого кольору марки СОВА П 9 мм; два предмети ззовні схожі на кулю.

Вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на таке. Підозрюваний ОСОБА_5 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 296 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі наведеного слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчого, пояснення підозрюваного, його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000824, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.
У рамках даного кримінального провадження 09.07.2020 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.
Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки. У п. 13.3 даної постанови зазначено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину та за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07 липня 2020 року; протоколом огляду місця події від 08 липня 2020 року; показами потерпілого ОСОБА_7 від 08 липня 2020 року; показами свідка ОСОБА_9 від 08 липня 2020 року; показами свідка ОСОБА_10 від 08 липня 2020 року; показами свідка ОСОБА_11 від 08 липня 2020 року; показами свідка ОСОБА_12 від 08 липня 2020 року; двома предметами ззовні схожими на бейсбольні бити; чотирма гільзами жовтого кольору марки СОВА П 9 мм; двома предметами ззовні схожими на кулю.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною інкримінованого їй злочинів, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та долучених до клопотання.
Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині на даній стадії досудового розслідування.
Проте, підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч.4 ст.296 КК України, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, наявність у нього постійного місця проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінюючи доводи прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя констатує, що їх можливе настання прокурором жодним доказом не доведено.
Також прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який, має постійне місце проживання, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.
Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у вчиненні злочину, передбаченого за ч.4ст.296 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Також слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Маневичі, Маневицького району Волинської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - по 07 вересня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1