Справа №639/211/17
Провадження №1-кп/639/21/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/211/17 (в ЄРДР №0000049 від 26.05.2016 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомажарове Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України.

В судовому засіданні 29.01.2021р. сторона захисту просила закрити вказане кримінальне провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 посилались на те, що 21.08.2020р. прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні та воно набуло статусу приватного. При цьому потерпілий ОСОБА_5 в судові засідання не з`являється, направляє клопотання про відкладення судових засідань, проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин своїх неявок суду він не надав. Вказане свідчить про зловживання потерпілим своїми правами, відсутності поважних причин його неявок, та порушення права обвинуваченого на розгляд кримінального провадження протягом розумних строків.
Заслухавши обвинуваченого, його захисника, перевіривши наявність підстав для закриття кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000049 від 26.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України надійшов до Жовтневого районного суду м. Харкова 16.02.2017р., та згідно вимог ст. 35 КПК України був розподілений головуючому судді ОСОБА_6

10.05.2019р. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку, згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи, вказане кримінальне провадження було передано судді ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду 21.08.2020р., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 337, 340 КПК України, прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 було подано до суду постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, яке було погоджене керівником Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 90-98)

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 340 КПК України, у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді. Якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді, головуючий надає йому час, необхідний для підготовки до судового розгляду. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.
Листом від 21.08.2020р. потерпілому ОСОБА_5 було направлено копію вищезазначеної постанови та роз`яснено, що він має право підтримувати обвинувачення в суді. (т. 2 а.с. 121, 122)

Також відповідне право було роз`яснено потерпілому в судовому засіданні 15.09.2020р., та він надав свою згоду на підтримання обвинувачення в суді. При цьому потерпілий підтвердив факт отримання постанови прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення, та ним було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для підготовки до судового розгляду, яке було задоволене, та в судовому засіданні оголошено перерву. Водночас, потерпілий з матеріалами кримінального провадження не ознайомився та в подальшому до суду не з`являється, хоча положення ст. 340 КПК України йому були роз`яснені (т. 2 ас.с. 123-125).
Так, будучи завчасно належним чином викликаним в судові засідання, потерпілий не з`явився до суду 09.10.2020р. о 12:00 год., 13.11.2020р. о 12:00 год., 26.11.2020р. о 09:00 год., 23.12.2020р. о 12:00 год. та 28.01.2021р. о 12:00 год.
При цьому в поданих до суду заявах потерпілий ОСОБА_5 просив перенести судові засідання, зокрема, призначене на 26.11.2020р. - у зв`язку зі службовою зайнятістю, призначене на 23.12.2020р. у зв`язку з незадовільним станом його здоров`я, призначене на 29.01.2021р. у зв`язку з сімейними обставинами (т. 2 а.с. 135, 141, 148).

Надаючи оцінку поважності причин неявки потерпілого, суд відзначає, що відповідно ч. 1 ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
На передбачені ст. 138 КПК України причини неявки, як на підстави відкладення судових засідань, потерпілий ОСОБА_5 не посилався.

При цьому необхідно відзначити, що поважною причиною неявки до суду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, а не «незадовільний стан здоров`я», на який вказував потерпілий в заяві про відкладення судового засідання, призначеного на 23.12.2020р. Щодо таких обставин як «службова зайнятість» та «сімейні обставини», то вони, в силу положень ст. 138 КПК України, також не можуть бути визнанні як поважні, адже не унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Крім того, будь-якого документального підтвердження наявності відповідних обставин, які об`єктивно перешкоджали б явці потерпілого до суду, ОСОБА_5 не надано.

Разом з тим, вказані заяви потерпілого та інші матеріали кримінального провадження свідчать про те, що він був належним чином викликаний в судові засідання.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі відмови потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, таке кримінальне провадження закривається.

Відповідно до ч. 6 ст. 340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.
З огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що у даному кримінальному провадженні, яке набуло статус приватного, мало місце повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку,без поважних причин, що, в силу положень п. 7 ч. 1 ст. 284, ч. 6 ст. 340 КПК України, є підставою закриття кримінального провадження.
Приймаючи вказане рішення, суд також враховує положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку …
Відповідні положення вказаної Конвенції також знайшли своє відображення в ст. 28 КПК України «розумні строки», як одній із загальних засад кримінального провадження.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
З огляду на викладене, кримінальне провадження №0000049 від 26.05.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 340, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження, зареєстроване 26.05.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000049 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України закрити, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1