Дата документу 05.08.2020 Справа № 318/1129/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 318/1129/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/817/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області,

розглянула 5 серпня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні слідчого Камянсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУ НП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Встановлено, що 25.05.2020 року, на території земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0125, яка знаходиться за межами села Водяне Кам`янсько-Дніпровського району виявлено незаконну порубку.
26.05.2020 о 13 годині 00 хвилин за межами села Водяне, Кам`янсько Дніпровського району на землях Водянської об`єднаної територіальної громади, кадастровий номер :04:004:0125 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено: - стовбури дерев роду маслини, об`ємом приблизно 7,5 м3, передані на зберігання до тепличного господарства «Руслан», яке розташоване за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, село Водяне, вул. Красноармійська, 22; - трактор (бульдозер) ДТ-75, передані на зберігання до тепличного господарства «Руслан», яке розташоване за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, село Водяне, вул. Красноармійська, 22; - вантажний автомобіль самоскид МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , завантажений стовбурами дерев роду маслини, об`ємом приблизно 7,5 м3, передані на зберігання до Кам`янсько-Дніпровського райавтодору, розташованого за адресою: м. Кам`янка-Дніпровська, пр. 9 Травня, 29.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , самоскид марки МАЗ, моделі 5551, оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 власником є ОСОБА_7 .
Опитаний ОСОБА_9 , повідомив, що вантажна техніка та бульдозер належать йому, за допомогою якої він здійснював розчистку земельної ділянки за укладеним договором з ФГ «Мрія».
Вилучені транспортні засоби та стовбури дерев, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення і відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий просив накласти арешт на вищевказані транспортні засоби та стовбури дерев.
Ухвалою слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що зазначене в клопотанні майно визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт з метою попередження його можливого пошкодження, відчуження чи знищення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилається на договір №1 від 05.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_7 було передано ПП ОСОБА_9 для подальшої експлуатації (оренди) належаний йому на праві приватної власності автомобіль марки МАЗ 5551 д/н НОМЕР_1 . Після чого, 28.04.2020 року ОСОБА_9 уклав договір №28/04/20 із ФГ «Мрія» на підготовку земельних ділянок сільськогосподарського призначення. У свою чергу, ФГ «Мрія» відповідно до договору оренди від 01.09.2011 року укладеного з Кам`янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією прийняв у оренду земельну ділянку загальною площею 55.20 у умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки розташовані на території Водянської сільської ради та перебувають у користуванні у замовника робіт. Проте, 25.05.2020 року при перевезенні викорчуваних пнів та розпилених стовбурів дикоростучої маслини на автошляху вантажний автомобіль ОСОБА_9 було зупинено та затримано працівниками поліції, після чого складено протокол огляду місця події. Звертає увагу, що на теперішній час органами досудового слідства не визначено процесуальний статус ОСОБА_7 , не повернуто вилучене майно. Вказує, що земельна ділянка за кадастровим номером :04:004:0125 не відноситься до земель лісового фонду та на балансі підприємства не значиться згідно листа ДП «Кам`янсько-Дніпровське лісове господарство» від 02.06.2020 року. На думку сторони захисту, в клопотанні слідчого не наведені правові підстави для арешту майна, оскільки не було встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, а також відсутні докази, що транспортний засіб здобутий злочинним шляхом, чи був об`єктом кримінального правопорушення, а відтак не має ознак речового доказу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.05.2020 року, ухвали нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 28.05.2020 року, оскільки розгляд клопотання про арешт майна відбувалося без виклику власника майна, а про існування ухвали стало відомо лише 04.06.2020 року, тому вважає пропущений строк з поважних причин.
Позиції учасників судового провадження.
Адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 28 травня 2020 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб; враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.
З матеріалів провадження вбачається, що у провадженні СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000312 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України (а.п. 4).
Під час досудового розслідування було встановлено, що 26.05.2020 р. о 13 годині 00 хвилин за межами села Водяне, Кам`янсько Дніпровського району на землях Водянської об`єднаної територіальної громади, кадастровий номер :04:004:0125 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено: стовбури дерев роду маслини, об`ємом приблизно 7,5 м3, трактор (бульдозер) ДТ-75, - вантажний автомобіль самоскид МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , завантажений стовбурами дерев роду маслини, об`ємом приблизно 7,5 м3 (а.п. 13-21).
Постановою про визнання речових доказів від 27 травня 2020 року стовбури дерев, трактор (бульдозер) ДТ-75, вантажний автомобіль самоскид МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , в якому знаходяться дрова, визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню (а.п. 23).
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя зазначив, що майно визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт з метою попередження його можливого пошкодження, відчуження чи знищення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо накладення арешту на вантажний автомобіль самоскид МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , судова колегія прийшла до наступних висновків.
Так, задовольняючи клопотання в частині накладення арешту на вантажний автомобіль самоскид МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , слідчий суддя не перевірив законність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, не врахував співрозмірність (пропорційність) такого втручання в інтереси власника майна.
Так, з клопотання слідчого вбачається, що він обґрунтував необхідність накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб самоскид МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для арешту транспортного засобу, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення на арешту на транспортний засіб.
Так, за матеріалами провадження метою накладення арешту на майно зазначено: збереження речового доказу.
За положеннями ст. 98 КПК України до речових доказів віднесеніматеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини провадження засвідчують використання самоскиду МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 при перевезенні стовбурів спиляних дерев, отже відповідає критерію речового доказу.
Разом з тим, згідно ч.1 ст. 170 КПК України арешту підлягає лише те майно щодо якого є ризики знищення, пошкодження, тощо.
У відповідності до ч.5 ст. 132, ч.2 ст. 171 КПК України ініціатор відповідного клопотання повинен не лише зазначити обставини, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а і доказово їх довести.
Між тим, ні зміст заявленого клопотання, ні додані до нього матеріали не засвідчують існування ризиків незаконного розпорядження цим транспортним засобом.
За матеріалами провадження не прослідковується неправомірність дій володільця транспортного засобу, яким є ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , оскільки останній заключив договір № 1 від 05.01.2020 року з ПП ОСОБА_9 про надання в експлуатацію (оренду) самоскиду МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 (а.п. 55), а відомості про причетність власника транспортного засобу до вчинення кримінального правопорушення відсутні.
Арешт на вказаний транспортний засіб не може бути накладений з підстав спеціальної конфіскації, забезпечення конфіскації майна як виду покарання або відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, оскільки відсутні відомості про наявність цивільного позову, повідомлення підозри у даному провадженні, що є обов`язковим для накладення арешту на майно саме з цих підстав, а санкція ч. 1 ст. 246 КК України не передбачає покарання у виді конфіскації майна.
При цьому судова колегія зауважує, що кримінальне процесуальне законодавство дозволяє зафіксувати певні обставини, зокрема шляхом огляду транспортного засобу, складання протоколу огляду місця події.
Дотримання засад розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідує із вимог ч.5 ст. 132, ст. 171 КПК України та відповідає передбаченим ст.ст.7,22,26 КПК України принципам змагальності та диспозитивності.

Аналізуючи матеріали провадження, судова колегія дійшла висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права, як арешт орендованого транспортного засобу самоскиду МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , а отже відсутні правові підстави для задоволення заявленого клопотання у цій частині.
Колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування в клопотанні не надано обґрунтованої оцінки щодо правової підстави та мети для арешту транспортного засобу самоскиду МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , а слідчим суддею у повному обсязі не враховано вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України.
Крім того, судова колегія зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Між тим, слідчим у клопотанні про накладення арешту на майно не зазначено необхідного об`єму правових підстав для прийняття рішення про арешт самоскиду МАЗ 5551 д.р.н. НОМЕР_1 , а рішення слідчого судді без наведення переконливим обставин, за наявності лише формальних фраз не можна визнати вмотивованим.
Що стосується іншого транспортного засобу - трактора (бульдозера) ДТ-75 судова колегія зауважує, що ініціатором апеляційної скарги не підтверджено право власності на зазначений транспорт, крім того, в апеляційній скарзі не ставиться питання щодо незаконного арешту вказаного транспортного засобу, а тому згідно ч.1 ст. 404 КПК України висновки слідчого судді в даній частині не можуть бути визнані необгрунтованими.

Стосовно вилучених під час проведення огляду місця події стовбурів спиляних дерев, то на думку судової колегії, вони є предметом вчиненого кримінального правопорушення в контексті ч. 1 ст. 246 КК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, вони визнані речовими доказами, необхідні для проведення судових експертиз, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення їх збереження шляхом накладення на них арешту.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою необхідно частково задовольнити клопотання слідчого, що відповідає визначеним ч.3 ст. 404 КПК України повноваженням апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 170-174, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити представнику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП Запорізької області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування до прийняття рішення по кримінальному провадженню на:
- стовбури дерев роду маслини, об`ємом приблизно 7,5 м3, передані на зберігання до тепличного господарства «Руслан», яке розташоване за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, село Водяне, вул. Красноармійська, 22;
- трактор (бульдозер) ДТ-75, передані на зберігання до тепличного господарства «Руслан», яке розташоване за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, село Водяне, вул. Красноармійська, 22.
В решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4