Справа № 572/2559/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №1-кп/407/20 0000283) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свєрдловськ Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Коростенського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2003 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяця, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.240-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у невстановлений слідством час 03 березня 2020 року, з метою незаконного видобування бурштину, переслідуючи корисливий мотив,

із сачком, пристосованим для видобування бурштину, прибув на земельну ділянку, розташовану на території Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області з кадастровим номером :04:002:0008, з цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства, що пов`язані з використанням надр» та яка знаходиться за географічними координатами 51.32845, 26.888246, достовірно знаючи, що саме на даній території незаконно видобувають бурштин.

В подальшому, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний видобуток бурштину, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, в порушення вимог п.п. 2-5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, п. 3-4 «Положення про порядок надання гірничих відводів», затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 № 59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст.ст. 15-19 Кодексу України про надра, ОСОБА_5 , перебуваючи на зазначеній земельній ділянці, за допомогою сачка у період з 03 березня 2020 року (точно час в ході слідства не встановлено) по 03 год. 40 хв. 04 березня 2020 року, на ділянках гідророзмиву ґрунту, здійсненого за допомогою мотопомп невстановленими в ході досудового слідства особами, намагався здійснити незаконний видобуток каміння бурштину, після чого його протиправну діяльність було припинено співробітниками УСБУ в Рівненській області.

Таким чином, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , останній не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.1 ст.240-1 КК України, а саме : незакінчений замах на незаконне видобування бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Під час досудового розслідування 22 вересня 2020 року сторонами кримінального провадження укладена угода про визнання винуватості, між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Згідно із угодою обвинувачений беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.240-1 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.240-1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч.4 ст.469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до нетяжких злочинів, внаслідок злочину шкода завдана лише державним інтересам, а тому угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє зміст угоди, положення ч.4 ст. 474 КПК України щодо права на подальший судовий розгляд, під час якого обвинувачення має доводитись прокурором. Крім цього, із пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, факт застосування до нього примусу, насильства або погроз, обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, останній заперечив.

Угода про визнання винуватості укладалась обвинуваченим у присутності захисника.

Суд вважає, що умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, а тому є достатні підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання, вказує на можливість його виконання.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Угоду від 22 вересня 2020 року по кримінальному провадженню №1-кп/407/20 0000283) про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_9 затвердити.

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.240-1 КК України, призначивши узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя