Справа № 646/4287/20
№ провадження 1-в/646/309/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» клопотання в.о. начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого: 1) 29.04.2016 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, засудженого: 22.12.2016 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком від 29.04.2016 та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 22.07.2016 по 25.07.2016 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-
в с т а н о в и в :
22 липня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання в.о. начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Зміївського районного суду Харківської області від 29.04.2016 відносно засудженого ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що 01 липня 2020 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України. У редакції станом на 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим, керуючись ч.1 ст.5 КК України, просив привести вирок у відповідність на підставі ч.3 ст.74 КК України.
У судовому засіданні представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» підтримав клопотання.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Засуджений у судовому засідання заперечував проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.04.2016 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
22 грудня 2016 року вироком Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі за ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання на строк 3 роки (три) роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі і остаточно до відбуття призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч. 1 ст.185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Отже, з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
У той же час, призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст.185 КК України за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі перевищує санкцію ч. 1 ст.185 КК України в редакції від 01 липня 2020 року, а максимальною межею покарання, встановленою санкцією нового закону (ч. 1 ст.185 КК України в редакції від 01 липня 2020 року) є покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року за ч.3 ст.185, ч. 2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано 1 рік не відбутого покарання, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.04.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України, та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, тобто засуджений у тому числі за ч.1 ст.185 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, за яке призначене покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що на нього поширюються положення ч.1 ст. 5 КК України.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Приймаючи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного засудженому ОСОБА_5 вироком Зміївського райнного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року у тому числі за ч.1 ст.185 КК України, і визначення йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України.
Отже, з урахуванням ч.1 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 необхідно знизити призначене вироком Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
У частині призначення остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року залишається без змін.
Керуючись ст.74, ст. ст.537,539 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Клопотання в.о. начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Зміївського районного суду Харківської області від 22.12.2016 відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2016 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного за даним вироком, частково приєднати 2 (два) роки не відбутого покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.04.2016 за ч. 1 ст. 185 КК України, та із врахуванням положень п.п. "б" п.1 ч. 1 ст. 72 КК України, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 4 років позбавлення волі.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1