Ухвала
13 січня 2021 року

м. Київ
Справа № 215/745/18
Провадження № 51-97 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:
Перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на відповідність ст. 427 КПК України встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Так, статтею 427 КПК України чітко визначено, що касаційна скарга подається в письмовій формі (ч. 1) та підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу (ч. 4).
Ці вимоги спрямовані на встановлення того факту, що саме конкретна особа, як відповідний учасник провадження у межах закріпленого ст. 425 КПК України права на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою.
Крім того, згідно з ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.
Однак, всупереч вимогам ч. ч. 1, 4 і 6 ст. 427 КПК України скаржник надсилає до Верховного Суду засобами електронного зв`язку лише електронну сканкопію касаційної скарги, яка до того ж не підписана електронним цифровим підписом.
Таке недотримання вимог ст. 427 КПК України щодо форми касаційної скарги, її підписання та додатків до неї є перешкодою для розгляду цієї скарги у суді касаційної інстанції.
Крім того, відповідно до вимог ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з урахуванням визначених у ст. 438 КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, окрім іншого, вказує на неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, захисник просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Також захисник у касаційній скарзі посилається на порушення права на захист щодо ОСОБА_5 , однак не розкриває суть таких порушень з урахуванням вимог ст. 412 КПК України.
До того ж, всупереч ч. 4 ст. 427 КПК України, захисником до касаційної скарги не долучено оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. Такими документами, що підтверджують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 50 КПК України є: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, слід залишити її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
Керуючисьст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року залишити без руху.
Встановити скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3