Провадження № 1-кп/512/7/21
"19" січня 2021 р. смт. Саврань
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Савранського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2020 за № 0000005, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2020 року ОСОБА_4 , у нічний час, (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), знаходячись біля магазину «Олена», в с. Йосипівка Савранського району Одеської області, не порушуючи громадський порядок, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у словесну суперечку з односельчанином ОСОБА_6 , під час якої у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , взявши дерев`яну палицю, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязності, перебуваючи біля магазину «Олена» в с. Йосипівка Савранського району Одеської області, наніс один удар дерев`яною палицею в область голови ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді забитої рани правої лобно-тім`яної області голови, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, час вчинення кримінального правопорушення - це певний часовий період, протягом якого вчинялося кримінальне правопорушення. Ця ознака впливає на кваліфікацію лише в тих випадках, коли вона передбачена в диспозиції відповідної статті Особливої частини КК України. Час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, не впливає на кваліфікацію дій особи, що обвинувачується. У справі установлено час вчинення кримінального правопорушення, який зазначено 08 червня 2020 року, у нічний час (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено).

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 28.07.2020.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового провадження до початку судового розгляду пред`явив цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 327,00 грн та моральної шкоди в сумі 25 000,00 грн, мотивуючи вимоги тим, що через кримінальне правопорушення у зв`язку з ушкодженням здоров`я він зазнав фізичного болю та страждання, чим було порушено його нормальний спосіб життя та через що він був змушений докладати додаткових зусиль для лікування та для захисту своїх порушених прав. Крім того просив стягнути оплату за надання правової допомоги на досудовому і судовому слідстві в сумі 3000,00 грн (а.с. 46-50, 56-60).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав. Надав показання про те, що за часу, обставин та з мотивів, вказаних в обвинуваченні 08 червня 2020 року він, у нічний час, знаходячись біля магазину «Олена», в с. Йосипівка Савранського району Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у словесну суперечку з односельчанином ОСОБА_6 та наніс йому один удар дерев`яною палицею в область голови.

Цивільний позов визнав частково, а саме в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн, та в частині матеріальної шкоди у разі її доведення в суді.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.

Окрім визнання вини обвинуваченого та показів свідків вина ОСОБА_4 доводиться актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 33 від 24.06.2020, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлена забита рана лобно -тім`яної області голови, яке не являється небезпечним, потребує для свого заживлення терміну більше 6 днів і менше як 21 день і по цьому критерію, згідно підпункту 2.3.3 ті 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" відносить до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Показання потерпілого та свідків повністю узгоджуються із доказами, зібраними у кримінальному провадженні, є логічними та послідовними щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також відтворені та встановлені характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого.

Отже будь-які підстави ставити під сумнів наведені судом докази не встановлені, вони відповідають вимогам кримінального процесуального закону, на переконання суду, зважаючи на свою сукупність та встановлені обставини, є достовірними та стосуються обставин кримінального провадження.

Наведені докази безумовно та безсумнівно вказують про наявність намірів та умислу обвинуваченого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, який на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків цілеспрямовано наніс один удар дерев`яною палицею в область голови ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді забитої рани правої лобно-тім`яної області голови, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Отже, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог статті 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта та його винуватість визнається судом доведеним, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу частини 2 статті 12 КК України є кримінальним проступком, всі обставини кримінального провадження, проходження обвинуваченим служби в АТО, а також дані про особу обвинуваченого з урахуванням наданої Савранським РС філії ДУ «Центр пробації» досудової доповіді про обвинуваченого, що характеризує його особу.

Як особа, ОСОБА_4 проживає в смт. Саврань, Одеської області (а.с. 37), співмешкає зі своїм дядьком та його сім`єю, працює по найму у жителів селища ОСОБА_11 , за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога КНП Савранської ЦРЛ не перебуває, раніше не судимий, проходив службу в АТО, визнає свою винуватість, стверджує, що в подальшому кримінальних правопорушень вчиняти не буде.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої Бакшанською сільською радою Савранського району Одеської області, ОСОБА_4 за період проживання характеризується з позитивної сторони, всі доручення, які ставляться перед ним виконує, зауважень з боку сільської ради не має.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України, суд відносить визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , що передбачені статтею 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання суд дійшов висновку, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що уособлює основний принцип кримінального судочинства - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК України у виді громадських робіт, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування статей 69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 6 327,00 грн, який обвинувачений просив вирішити на розсуд суду, суд зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі частини 1 статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Судом досліджені в судовому засіданні копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №718/91, фіскальні чеки, які долучені до матеріалів провадження.

При цьому з наданих фіскальних чеків неможливо встановити які саме ліки придбавав потерпілий.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні також не змогли пояснити суду які саме ліки придбавались та їх зв`язок з лікувальними рекомендаціями виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 718/91.

Вказані обставини унеможливлюють підтвердження здійснення витрат саме для придбання медичних препаратів, які передбачені лікуванням потерпілого.

Також суд критично оцінює надані розписки про отримання оплати за перевезення потерпілого до лікарні, оскільки цивільним позивачем не надано доказів яким саме транспортним засобом здійснювались перевезення та не надані квитанції чи інші платіжні документи, які б свідчили про придбання палива.

Також суд приймає до уваги положення статей 13, 81, 83 ЦПК України, якими визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 327,00 грн, не знайшли належне підтвердження в ході розгляду кримінального провадження, а відтак підлягають залишенню без задоволення з огляду на недоведеність належними та допустимими доказами розміру завданої потерпілому матеріальної шкоди.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди в сумі 25 000,00 грн, який обвинувачений визнав частково у сумі 3 000, 00 грн, суд виходить з такого.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У відповідності до частини 3 статті 23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не повинен призводити до збагачення особи.

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення та порушенням нормального ритму життя потерпілого внаслідок цього, що і фактично пояснив потерпілий в суді, вказавши, що після події зазнав стресу та переживає додаткові хвилювання, лікувався, не міг вийти на роботу та забрати дружину з дитиною з пологового будинку.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, характер нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, тривалість втрати працездатності та, відповідно, стаціонарного лікування, фізичних і душевних страждань потерпілого, виходячи із засад виваженості та розумності, суд вважає, що справедливим та доведеним наданими доказами з огляду на всі істотні обставини справи буде часткове задоволення цивільного позову потерпілого згідно з якими необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в сумі 9 000, 00 грн.

В частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3 000,00 гривень на користь ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При цьому на підтвердження понесення витрат на правову допомогу до цивільного позову надана лише квитанція до прибуткового касового ордеру.

Враховуючі вищезазначене, та у зв`язку з тим, що суду не надано повне обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн, цивільний позов в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати, що передбачені статтею 118 КПК України, у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 66, частиною 2 статті 125 КК України, статями 128, 129, 368, частиною 1 статті 369, статтями 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, призначивши йому покарання у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 9 000,00 (дев`ять тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілим або його представником - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, цивільним позивачем або його представником, цивільним відповідачем або його представником - у частині, що стосується вирішення цивільного позову а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7, 8, 9 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1