Справа № 991/863/21
Провадження1-кс/991/886/21
У Х В А Л А
іменем України
10 лютого 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3 ,
детектива ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність детектива у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014,

В С Т А Н О В И Л А :

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду подана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні № 0000368 від 08.05.2014, яка полягає у нерозгляді її клопотання в порядку ст.220 КПК України.
Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 20.01.2021 захисник направила детективу клопотання в порядку ст. 220 КПК України. 01.02.2021 захисником отримано лист детектива НАБУ ОСОБА_4 від 26.01.2021, в якому він посилається на те, що у клопотанні адвоката ставиться питання про відновлення досудового розслідування шляхом проведення процесуальних дій, що, на його думку, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 282, ст. 110 КПК України та фактично створює формальні умови відповідності клопотання положенням статей 93 та 220 КПК України.
Захисник не погоджується з позицією детектива, вважає, що детектив не розглянув клопотання сторони захисту в порядку, встановленому ст. 220 КПК України; це стало підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність детектива. Просить зобов`язати детектива НАБУ ОСОБА_4 розглянути належним чином клопотання захисника від 20.01.2021 у порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

В судовому засіданні захисник підтримала заявлену скаргу та просила її задовольнити. Детектив заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що ст. 220 КПК України наділяє сторону захисту правом ініціювання процесуальних дій, а не прийняття процесуальних рішень, а відновлення досудового розслідування здійснюється постановленням процесуального рішення.

Заслухавши доводи учасників та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк. Статтею 220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. Клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України). Згідно із приписами ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання та відреагувати у формі повідомлення про задоволення або постанови про відмову, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини щодо виконання цих обов`язків.

Як встановлено в судовому засіданні, адвокат ОСОБА_3 20.01.2021 направила на ім`я детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 клопотання, в якому просила вжити необхідних процесуальних дій щодо відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 з підстав встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 і внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Листом від 26.01.2021 № 0424-252/2523 детектив ОСОБА_6 повідомив про розгляд клопотання адвоката. Зазначив, що КПК України передбачено право сторони захисту ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій шляхом подання клопотання в порядку ст. 220 КПК України, а подане клопотання не відповідає вимогам ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим не підлягає вирішенню по суті.
Зміст листа-відповіді свідчить, що детектив вважає клопотання захисту таким, що подане про прийняття процесуальних рішень, а саме прийняття у відповідності до ч. 1 ст. 282 КПК України постанови слідчого (а не вчинення процесуальних дій), тобто не охоплюється предметом статті 220 КПК України.

Процесуальний закон не надає визначення процесуальним діям і процесуальним рішенням. Разом з тим, стаття 110 КПК України регламентує види процесуальних рішень. Так, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Процесуальне рішення можна охарактеризувати як правовий акт, в якому слідчий, прокурор, в межах своєї компетенції і у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, висловлює веління про вчинення (або невчинення) конкретних процесуальних дій, що зумовлено необхідністю досягнення завдань кримінального провадження і вимогами закону щодо ситуації, яка склалась. Отже процесуальне рішення це, з одного боку, форма фіксування вчиненої процесуальної дії, тобто дії, вчинення якої передбачено відповідними нормами Кримінального процесуального кодексу України. З іншого боку, процесуальне рішення може виступати підставою для вчинення процесуальної дії.

В свою чергу, процесуальні дії це всі дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження, проведення яких забезпечується різними засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, відповідно до статей 103 та 104 КПК України оформлюються протоколом або фіксуються на носії інформації.

Слідчий суддя зазначає, що відновлення досудового розслідування, як інститут кримінального провадження, складається із комплексу процесуальних рішень і процесуальних дій, обумовлених завданнями кримінального провадження на відповідному його етапі. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Хоча в своєму клопотанні захисник просить вжити необхідних процесуальних дій для відновлення досудового розслідування, нормативне закріплення ч. 1 ст. 282 КПК України пов`язує момент відновлення досудового розслідування саме з прийняттям процесуального рішення постанови.

За таких обставин слідчий суддя погоджується з детективом, що фактично предметом клопотання захисника не є здійснення процесуальних дій, а є постановлення процесуального рішення. Водночас, клопотання про постановлення процесуального рішення, зокрема, постанови про відновлення досудового розслідування, не є тотожнім клопотанню про виконання процесуальних дій, отже у детектива не виникло обов`язку щодо реагування на нього в одній із передбаченій ст. 220 КПК України формі. Відповідно бездіяльності, щодо якої стверджує захисник, детективом не допущено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 36, 110, 220, 282, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1.В задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність детектива відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1