Справа № 584/1328/20
Провадження №1-кс/584/386/20
УХВАЛА
26.11.2020 м. Путивль
04.10.2020 працівниками поліції Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області під час огляду місця події було вилучено автомобіль ВАЗ-2103 д.н. НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_2 , яким керувала ОСОБА_4 .
Постановою заступника начальника СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_6 від 05.10.2020 автомобіль ВАЗ-2103 д.н. НОМЕР_1 було приєднано по даному кримінальному провадженню в якості речового доказу.
Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 06.10.2020 на автомобіль ВАЗ-2103 блакитного кольору д.н. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , було накладено арешт.
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного на вказане майно, та у поданій письмовій заяві просив проводити розгляд зазначеного клопотання без його участі.
Заступник начальника СВ Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області капітан поліції ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
В силу ст. 174 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявленого клопотання з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі й арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Питання скасування арешту майна регламентовано ст. 174 КПК України.
Цією правовою нормою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Наведене дає підстави вважати, що питання скасування арешту майна при закритті кримінального провадження слідчим не врегульовано чинним КПК України.
Між тим, ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 статті 7 цього Кодексу.
До них, зокрема, відноситься недоторканність права власності (ст. 16 КПК України), за змістом якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, враховуючи наведене та те, що на цей час кримінальне провадження закрито та необхідність у такому заході забезпечення відпала, права власника (володільця) щодо користування та розпорядження своїм майном підлягають відновленню шляхом скасування накладеного арешту та повернення майна.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 7, 16 , 174 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1