Справа №463/6964/20
Провадження №1-кс/463/3931/20
У Х В А Л А

03 серпня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погодженим прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000186 від 31 січня 2020 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, -

в с т а н о в и в :

слідчий звернулась до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий за викликом до суду не з`явився, причин неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Як вбачається із клопотання, слідчий просить надати доступ до інформації, яка містять охоронювану законом таємницю щодо вхідних та вихідних з`єднань необмеженого кола абонентських номерів операторів мобільного зв`язку в межах місця вчинення злочину.

Разом з тим, в клопотанні відсутні будь-які дані щодо причетних до скоєння злочину осіб, як і даних, які б давали підстави вважати, що такі користувались мобільними телефонами під час скоєння злочину, слідчий жодним чином не мотивує можливість використання як доказів отриманих відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Посилання на положення кримінального процесуального законодавства не може заміняти собою необхідність доведення доводів підставності клопотання.

Відповідно до положень ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З аналізу вказаних положень вбачається, що слідчий та прокурор зобов`язані самостійно обстоювати їх позицію, щодо необхідності надання доступу до необхідних документів.

З врахуванням наведеного та того, що слідчим подано клопотання про надання доступу до інформації, яка містять охоронювану законом таємницю, а також недопустимості безпідставного порушення конституційного права щодо заборони втручання у приватне життя користувачів мобільного зв`язку, неявка слідчого позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати обставини, необхідні для вирішення питання про надання дозволу на доступ до речей та документів, а тому приходжу до висновку, що слідчим належним чином не доведено підставність клопотання, а тому таке до задоволення не підлягає.

З врахуванням наведеного, на підставі положень ч.2 ст.159, п.7 ч.1 ст.162, чч.5-7 ст.163, ст.164 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000186 від 31 січня 2020 року про надання тимчасового доступу до речей та документів - відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1