Справа № 167/1243/20
Номер провадження 1-кп/167/146/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000080, про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Дубище Рожищенського району Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 153 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

1 жовтня 2020 року приблизно о 12:00 ОСОБА_4 у буд. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно з мотивів задоволення статевої пристрасті, присів на ліжко до останньої та, обмеживши рух її ніг своїм тілом, всупереч її волі почав руками стягувати з потерпілої нижній одяг, на що ОСОБА_6 чинила опір, завдаючи удари обвинуваченому в різні частинам тіла. Після таких дій ОСОБА_6 опинилася у положенні на колінах поряд з ліжком, де ОСОБА_4 , стоячи позаду потерпілої, всупереч її волі засунув руку у спідню білизну останньої та торкався її зовнішніх статевих органів, чим вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло, без добровільної згоди потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК, підтвердив усі фактичні обставини вчинення цього злочину, вказані в обвинувальному акті, та розкаявся в скоєному. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив суду, що 1 жовтня 2020 року приблизно о 12 год. пішов на зупинку транспортних засобів в с. Залісці Рожищенського району Волинської області де зі знайомими випив приблизно 500-600 грамів горілки. Вартаючись додому, зайшов до потерпілої ОСОБА_6 , де вони спілкувалися. ОСОБА_4 обійняв потерпілу, хотів поцілувати та засунув руку в нижню білизну на що ОСОБА_6 відбивалася і вкусила обвинуваченого за губу. Після вказаних подій обвинувачений пішов додому. В судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази в справі, оскільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що покладені в основу обвинувачення, є дійсними і він їх не оспорює.
Показання обвинуваченого, надані у суді, є послідовними, співвідносяться із фактичними обставинами справи, тому суд визнає їх достовірними в частині встановлених фактичних обставин обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_6 в своїх показаннях зазначила, що обставини так і відбувалися, як розповів обвинувачений. Вказувала, що в теперішній час майнових і моральних претензій до обвинуваченого не має, просила суд не позбавляти його волі.
З урахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин подій кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення. Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорюються. Сумнівів у добровільності їх позиції немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, має на утриманні одну дитину, за місцем проживання негативної характеристики не має, займається веденням особистого селянського господарства, повністю усвідомлює свою провину і щиро розкається у вчиненому злочині. Згідно з досудовою доповіддю Рожищенського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, і на підставі ч. 2 ст. 66 КК добровільне відшкодування потерпілій моральної шкоди.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.
Враховуючи фактичні обставини вчинення злочину, його характер та ступінь тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , досудової доповіді, думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Такі обставини дають суду можливість призначити покарання ОСОБА_4 у межах санкції статті інкримінованого йому злочину, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК
На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368, 374, КПК, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком.
Відповідно до ст. 76 КК покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази у даному кримінальному провадженні: шапку чорного кольору, запальничку чорного кольору «KVG», підвіску із нитки з хрестиком коричневого кольору повернути ОСОБА_4 ; змив речовини бурого кольору, ззовні схожу на кров знищити.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1