ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року, про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 24.11.2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 24.11.2020 року.
Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, та скасувати ухвалу слідчого судді.
У судове засідання, ОСОБА_6 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
До початку судового засідання на адресу суду ОСОБА_6 надав заяву про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від розгляду його апеляційної скарги, мотивуючи тим, що вказані судді приймали участь у розгляді інших його скарг та на його думку є упередженими. Крім того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 виказав недовіру судді ОСОБА_3 , оскільки останній на його думку, також не має права справляти судочинство.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про відвід, перевіривши надані матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.
Доводи ОСОБА_6 щодо упередженості суду, яка на думку, апелянта проявилась в упередженому ставленні до нього, під час розгляду адміністративної справи, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Крім того, ОСОБА_6 в своїй заяві про відвід суддів використовує образливі вислови на адресу членів колегії суддів.
Разом з тим, з метою недопущення сумніву в об`єктивності та неупередженості розгляду даної справи в учасників судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року (справа № 199/6713/14-ц, провадження № 14-92 цс 19), нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їх представників.
Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє.
Ці дії суперечать загальній засаді кримінального судочинства (п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України).
Аналогічно Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).
Тобто, учасники процесу повинні не припускати використання образливої лексики під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, оскільки така лексика не підсилює ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю, а свідчить про культурний вакуум та демонструє неповагу до суддів, тому з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.
Статтями 75-77 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, і є підставою для їх відводу.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Враховуючи на те, що перелік обставин, які виключають участь судді в розгляді справи, не є вичерпним. Такими можуть бути обставини, які можуть опосередковано чи прямо вплинути на хід і результати судового розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Подача скарги до Вищої Ради Правосуддя в період знаходження справи в провадженні суду та долучення її до заяви про відвід суду із здійсненням зазначеного вище тиску на суд не може свідчити в подальшому про розгляд справи безстороннім та незалежним судом, як того вимагає Конвенція, практика Європейського суду та вимоги національного Законодавства.
У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», зокрема зазначено, що: «Заявниця скаржилася за п. 1 ст. 6 на небезсторонність Артемівського суду та голови суду, який розглядав її справу».
Під час вирішення даної справи, Європейським судом з прав людини було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність в даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року).
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Кубер проти Бельгії». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло проти Іспанії»).
Згідно положень п.4 ст.1 ст.75 КПК України, до обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні віднесено, у тому числі і ті, які викликають сумнів у його неупередженості.
З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, з метою недопущення сумніву у незалежного, достатньо поінформованого спостерігача та інших учасників судового провадження щодо неупередженості та об`єктивності розгляду даної справи в учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 75 ч.1 п.4, 81 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву ОСОБА_6 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду в складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - задовольнити.
Передати матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року, - до відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4