Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1861/19
Провадження № 1-в/935/56/20
У Х В А Л А
Іменем України
11 вересня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Коростишеві подання Коростишівського РВ філії Державної установи "Центр Пробації" у Житомирській області про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

До суду надійшло зазначене вище подання органу пробації, в обґрунтування якого вказано, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.12.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін один рік. Вирок набрав законної сили12.01.2020 року та з 24.01.2020 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Коростишівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ (далі Закон № 2617-VІІІ 22.11.2018), яким внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим орган пробації звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 .

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, на адресу суду від прокурора та представника органу пробації надійшли заяви, просять проводити розгляд справи в їх відсутність. Поважність причин неявки засудженого ОСОБА_3 , належним чином повідомленого про дату та час розгляду справи, суду не відомі. Проте, відповідно до ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.12.2020 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Вирок суду набрав законної сили 12.01.2020.

З 24.01.2020 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Коростишівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

Як вбачається з подання органу пробації, останнє подано до суду на підставі п.13 ч.1 ст.537 КПК України за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.3 ст.74 КК України.

У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому. При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання, на яке він просить замінити засудженому призначене покарання.

За приписами ч. 3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII) з 01 липня 2020 року до абзацу другого ч.1 ст.185 КК України внесено зміни згідно яких, слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" замінено словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років".

Таким чином, згідно Закону № 2617-VIII за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з 01.07.2020 встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_3 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч.1 ст.185 КК України становить до 5 років, в той час як ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Засуджений покарання не відбував, оскільки на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до положень ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.

Іншими словами, з урахуванням правил ч.3 ст.74 КК України та положень Закону № 2617-VIII покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік ОСОБА_3 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону).

Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.

З урахуванням змін внесених Законом № 2617-VIII до санкції ч.1 ст.185 КК України пом`якшується вид покарання, однак з у рахуванням правил ч.3 ст.74 КК України посилює строк покарання.

Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згідно Закону № 2617-VIII значно перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 12.12.2019 у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч.1 ст.72 КК України. Так, згідно ч.6 ст.72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. В свою чергу можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (друге речення ч.3 ст.74 КК України). У даному випадку засуджений покарання не відбував, оскільки фактично звільнений від відбування покарання вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте ним покарання, а отже й застосовувати правила ч.1 ст.72 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 26,535, 537, 539, 372 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні подання Коростишівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про вирішення питання приведення вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від12.12.2019 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1