Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1248/17 помилково зареєстровано
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року слідчий судця Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДФУД» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДФУД» адвокат ОСОБА_3 подав до суду клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 18.08.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі м. Києва ГУ Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_6 , про арешт майна ТОВ «ГУДФУД» та накладено арешт на банківські рахунки вказаного товариства №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , відкриті в AT «ОТП Банк» (МФО 300528), на суму забезпечення кримінального провадження - 8 172 045 гривень. Зазначений арешт на вищевказане майно накладено в межах кримінального провадження №0000109 від
19.10.2015 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України. Обґрунтовуючи наявність підстав для арешту майна ТОВ «ГУДФУД», слідчий суддя зазначив, що стороною кримінального провадження доведена обґрунтованість підозри в ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, тобто склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України, ТОВ «ГУДФУД» (). ТОВ «ГУДФУД» не погоджується з таким висновком слідчого судді. Так, у матеріалах кримінального провадження №0000109 відсутній поданий у вказаному кримінальному провадженні згідно з вимогами ст. 127, 128 КПК України позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Більше того, як на момент прийняття слідчим суддею рішення про арешт майна ТОВ «ГУДФУД», й до цього часу у кримінальному провадженні №0000109 жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак у кримінальному провадженні відсутні підозрюваний, обвинувачений, фізична чи юридична особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, до яких можливо б було заявити цивільний позов щодо відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Крім того, ТОВ «ГУДФУД» у кримінальному провадженні №0000109 не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, в розумінні цього терміну, визначеному КПК України та КК України. Адвокат також зазначає, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна ТОВ «ГУДФУД», оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від
13.10.2016 року у справі №826/22480/15 встановлено, що висновки акту перевірки №3382/26-56-22-02/37392286 від 14.08.2015 року стосовно несплати ТОВ «ГУДФУД» податків у загальній сумі 8 172 045 грн. не містять правового підґрунтя та спростовуються матеріалами справи, а тому винесені на підставі вказаного актуперевірки податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Отже, відсутнє фактичне ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів вказаних коштів, що є необхідною ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 212 КК України. Відсутність заборгованості ТОВ «ГУДФУД» по сплаті податків, зборів та інших загальнообов`язкових платежів підтверджується також листом Головного управління ДФС у м. Києві №335/П/26-15-17-02-15 від 16.01.2017 року. Адвокат також зазначає, що встановлені ухвалою про арешт майна слідчого судці обмеження у розпорядженні ТОВ «ГУДФУД» коштами істотно позначаються на інтересах працівників товариства. Представник ТОВ «ГУДФУД» просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 18.08.2016 року, банківських рахунків ТОВ «ГУДФУД».
В судовому засіданні представник ТОВ «ГУДФУД» підтримав клопотання з тих же підстав, просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні з клопотанням не погодився, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109 від 19.10.2015 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України.
У витягу з кримінального провадження №0000109 (а.с.37) зазначено, що згідно з актом №3382/26-56-22-02/37392286 від 14.08.2015 року встановлено, що службові особи ТОВ «ГУДФУД» () в період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року шляхом відображення у податковій звітності фінансово- господарських взаємовідносин з ТОВ «Українські Торгівельні Інвестиції» (), ТОВ «Компанія «Омега Люкс» (), ТОВ «Фросттрейдінг Груп» (), ТОВ «Оптова база «Чай- Агропродукт» (), ТОВ «Рітейл- Дон» (), ТОВ «Веларіс» (), ТОВ «ТД «Альтаір» (), ТОВ «Ді-НЕКС» () ухилились від сплати податку на прибуток підприємства у сумі 3 928 926 гривень та податку на додану вартість у сумі 4 243 119 гривень, тобто ухилились від сплати податків на загальну суму 8 172 045 гривень.
Ухвалою слідчого судці Подільського районного суду м. Києва від 18.08.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про арешт майна. Відповідно до ухвали накладено арешт на банківські рахунки ТОВ «ГУДФУД» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_4 , які відкриті в AT «ОТП Банк», на суму забезпечення кримінального провадження - 8 172 045 гривень, а також заборонено розпоряджатись вказаними коштами за винятком операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
Чинним кримінальним процесуальним законодавством України з метою досягнення дієвості кримінального провадження передбачено заходи його забезпечення.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення зюридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Представник ТОВ «ГУДФУД» в суді стверджував, що арешт на майно накладено необгрунтовано та на даний час відпала потреба в арешті.
Ухвала слідчого судді про накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «ГУДФУД» від 18.08.2016 року була оскаржена представником товариства, але ухвалоюАпеляційного суду м. Києва від 17.10.2016 року залишена без змін (а.с.57-60- копія ухвали).
З матеріалів справи вбачається, що постановою слідчого від 18.08.2016 року грошові кошти, що знаходяться на арештованих банківських рахунках ТОВ «ГУДФУД», визнані речовими доказами (а.с.44-47).
Слідчий суддя вважає, що при накладенні арешту на майно слідчим суддею було враховано необхідність такого арешту (збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи), а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (можливість зникнення майна).
За таких обставин слідчий суддя вважає, що твердження представника ТОВ «ГУДФУД» про необґрунтованість накладення арешту не заслуговують на увагу.
Щодо доводів представника товариства про те, що відпала потреба у арешті, слід зазначити наступне.
Наразі досудове розслідування триває.
Надані представником ТОВ «ГУДФУД» постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 року про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та довідки про відсутність боргів у підприємства мають у сукупності з іншими доказами досліджуватись органом досудового розслідування під час здійснення ним досудового розслідування по кримінальному провадженню і, на думку слідчого судді, не можуть бути підставою для скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Жодних інших доказів, які б підтверджували відсутність потреби у арешті майна, представник ТОВ «ГУДФУД» суду не надав.
З огляду на викладене, клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 131, 170,174, 309 КПК України,
слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Представнику товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДФУД» відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 18.08.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1