Справа № 201/4157/19
Провадження № - 1кп /201/170/2020
УХВАЛА

26 серпня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора про накладення арешту в межах кримінального провадження №003089 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Айдар Марковського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурор ОСОБА_6

ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_3

захисники Волошин КВ..

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження №003089 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 388, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер :01:012:0656, площею 0, 1000 га, що на праві власності належить обвинуваченій ОСОБА_3 , обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкцією якої передбачене обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому з метою запобігання відчуження земельної ділянки, для забезпечення можливої її конфіскації як виду покарання, слід накласти арешт неї. Також прокурор зазначив, що з моменту розгляду аналогічного клопотання прокурора, в задоволені якого було відмовлено в частині цієї земельної ділянки, так як вона заарештована у іншому кримінальному провадженні, обставини змінились, так як обвинувачена була засуджена 02.03.2020 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, який набрав законної сили та яким не призначено покарання у виді конфіскації майна, а захисником ОСОБА_9 у тому провадженні подано клопотання про скасування арешту на цю земельну ділянку.

Адвокати та обвинувачені заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що прокурором не доведено наявність ризику відчуження земельної ділянки, так як не неї арешт не скасовано, а тому в задоволенні клопотання належить відмовити. Крім того, прокурор просить накласти арешт на земельну ділянку, яка знаходить в населеному пункті, який прокурор називає то Кіровським то Обуховкою, що робить незрозумілим клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження майном, яке підлягає можливій конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Також судом встановлено, що гідно нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 27.01.2012, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , дарувальник передала безоплатно у власність обдаровуваної земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_6 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:012:0656.
На вказану земельну ділянку накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року в межах кримінального провадження № 0000201, однак на сьогоднішній день Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, який набрав законної сили ОСОБА_3 визнано винуватою у вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України та яким не призначено покарання у виді конфіскації майна.

Водночас захисником ОСОБА_9 в тому провадженні подано клопотання про скасування арешту на цю земельну ділянку, даних про розгляд якого не має на сьогоднішній день, однак чинний КПК України не передбачає альтернативних варіантів розгляду цього клопотання.

Таким чином, на сьогоднішній день виник реальний ризик відчуження вказаної земельної ділянки обвинуваченою , а отже суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, виправдовує себе, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Доводи захисника про незрозумілість клопотання в частині місця розташування земельної ділянки суд не приймає до уваги, так як загальновідомим є факт перейменування смт. Кіровське в смт. Обухівка.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 333 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0003089 на майно обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме, на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер :01:012:0656, площею 0, 1000 га.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до

ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1