Справа № 635/5713/20
Провадження № 1-кс/635/1392/2020
У Х В А Л А

21 вересня 2020 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського районного суду Харківської області клопотання прокурора Харківської прокуратури №6 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 31.08.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна,

встановив:

10 вересня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської прокуратури №6 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 31.08.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить накласти арешт, тобто позбавити права на відчуження, користування та розпорядження на грошову купюру номіналом 500 гривень серії УД № 1001790.

Як зазначено в клопотанні прокурора, у провадженні СВ Харківського ВПГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001231 від 31.08.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 30.08.2020 до ЧЧ Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт працівника УПП про те, що 30.08.2020 за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався надати неправомірну вигоду службовій особі, щоб уникнути адміністративної відповідальності. Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2020 за № 0001231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Проведеним 30.08.2020 оглядом місця події у період часу з 12:55 до 13:28 виявлено службовий автомобіль патрульної поліції д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого під лобовим склом виявлено документи на автомобіль ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Серед вказаних документів виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 500 гривень серії УД № 1001790. Як пояснили працівники патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказані грошові кошти, які були вилучені в ході проведення огляду місця події, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався надати їм в якості неправомірної вигоди за вирішення питання щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності в порядку п.п. 12.4 ПДР України, що ним в подальшому і було зроблено шляхом передачі вказаної купюри разом із документами на транспортний засіб до працівників патрульної поліції. Вилучена в ході проведення огляду місця події грошова купюра номіналом 500 гривень серії УД № 1001790 визнана речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню. Вказана вище грошова купюра визнана речовим доказом, оскільки вона містить на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження. Так, вилучена купюра містить сліди біологічного походження гр. ОСОБА_4 , що може бути використане в подальшому для доказування факту надання вказаним громадянином неправомірної вигоди. Крім того, сама по собі вилучена купюра є предметом кримінального правопорушення. На даний час з метою забезпечення збереження перерахованих речових доказів, а також запобігання можливості їх втрати, використання, передачі та відчуження, виникла необхідність у арешті зазначеного майна.

Прокурор Харківської прокуратури №6 ОСОБА_3 в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився, проте надав до канцелярії суду заяву, в якій він просить розглядати дане клопотання у його відсутність.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України, вказана в клопотанні грошова купюра номіналом 500 гривень серії УД № 1001790, яка вилучена в ході огляду місця події 30.08.2020 на ділянці автошляху Харків-Сімферополь (20 км) напроти будинку АДРЕСА_1 , мають важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 31.08.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Також, слідчим доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, ?

постановив:

Клопотання прокурора Харківської прокуратури №6 ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 31.08.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, користування та розпорядження, на грошову купюру номіналом 500 гривень серії УД № 1001790, яку вилучено в ході огляду місця події 30.08.2020 на ділянці автошляху Харків-Сімферополь (20 км) напроти будинку АДРЕСА_1 .

Копію ухвали надіслати прокурору Харківської прокуратури №6 ОСОБА_8 (Григорівське шосе, 52, м.Харків, 61034).

Виконання ухвали у порядку ст.175 КПК України доручити слідчому та прокурору, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному проваджені.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1