Справа № 341/1712/20
Провадження № 1-кп/349/171/20
У Х В А Л А
20 листопада 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вигівка Бурштинської міської ради, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 травня 2020 року Калуським міськрайонним судом за ч.2 ст.289, ч.ч.2,3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з встановленням іспитового строку на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

учасники підготовчого провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

представник служби у справах дітей ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

встановив:

12 листопада 2020 року з Івано-Франківського апеляційного суду в порядку, визначеному ст.34 КПК України надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Учасники підготовчого судового розгляду не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею, не зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_5 , представник служби у справах дітей ОСОБА_6 заперечили щодо подальшого тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки відсутні будь-які ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також просили врахувати незначну суму відкрито викраденого майна.
Суд, вивчивши клопотання прокурора, з`ясувавши думку інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також те, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу,
За змістом ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді від 02 жовтня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 30 листопада 2020 року, включно. Визначено заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може спробувати переховуватися від органів правосуддя, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати встановленню істини у справі чи вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він не навчається, не працює, раніше судимий, негативно характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою характеристикою відповідно до якої до виконавчого комітету Тенетниківської сільської ради періодично надходять усні скарги від жителів села, на зауваження сільського голови ОСОБА_3 не реагує, поводить себе зверхньо. Крім того, 10 листопада 2020 року з Івано-Франківського апеляційного суду в порядку ст.34 КПК України на адресу Рогатинського районного суду надійшли матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України, які перебували на розгляді Галицького районного суду Івано-Франківської області. Загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за тяжкі злочини, життєві потреби, відсутність роботи, не перебування на навчанні, негативна характеристика є обставинами, які не зможуть, на думку суду гарантувати належну поведінку ОСОБА_3 в умовах цілодобового домашнього арешту, чи іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, враховуючи наявність у нього судимості, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд прийшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі ст. ст. 182, 183 КПК України заставу необхідно визначити в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Така застава буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Таким чином у підготовчому судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Відповідно до ст. 3141 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого необхідно доручити органу пробації скласти досудову доповідь та подати її до суду .
Керуючись ст.ст. 176-178,183, 314-316 КПК України, суд,

ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі засідань № 1 Рогатинського районного суду Івано-Франківської області 10 грудня 2020 року о 13 год 15 хв.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 18 січня 2021 року, включно.

Визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду;
не відлучатись з місця проживання без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Строк дії ухвали до 18 січня 2021 року.
Доручити Галицькому районному сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого та подати її до суду до 10 грудня 2020 року .

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1