Справа № 603/31/18
Провадження № 1-в/603/4/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська подання начальника Бучацького міжрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із психічним захворюванням, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Бучацького міжрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області звернувся до суду із поданням, про звільнення засудженої ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із хворобою.

В обґрунтування подання посилається на те, що вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.07.2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Вирок суду стосовно ОСОБА_3 прийнято до виконання 16.08.2018 року. 29 вересня 2018 року начальником Монастириського РС з питань пробації здійснено візит за місцем проживання ОСОБА_3 з метою вручення виклику та ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання. Засуджена повторно відмовилась від отримання виклику, ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та отримання направлення для відбуття громадських робіт. 31 серпня 2018 року засуджена за повторним викликом до уповноваженого органу з питань пробації не з`явилась. 03 вересня 2018 року Монастириському ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області направлено подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. 13.07.2020 року Бучацьким міжрайонним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області отримано копію ухвали Монастириського районного суду від 29.05.2020 року про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Прокурор ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від прокурора надійшла заява про розгляду справи за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Представник Бучацького міжрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника органу пробації надійшла заява про розгляду справи за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Монастириського районного суду від 03.07.2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт.

З матеріалів особової справи №01/2020 р. щодо ОСОБА_3 , засудженої вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.07.2018 року вбачається, що вирок суду від 03.07.2018 року стосовно ОСОБА_3 прийнято до виконання 16.08.2018 року.

29 вересня 2018 року начальником Монастириського РС з питань пробації здійснено візит за місцем проживання ОСОБА_3 з метою вручення виклику та ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання. Засуджена повторно відмовилась від отримання виклику, ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та отримання направлення для відбуття громадських робіт. 31 серпня 2018 року засуджена за повторним викликом до уповноваженого органу з питань пробації не з`явилась. 03 вересня 2018 року Монастириському ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області направлено подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

13.07.2020 року Бучацьким міжрайонним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області отримано копію ухвали Монастириського районного суду від 29.05.2020 року про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КК України, звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до статей 92-95 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від покарання за хворобою.
Згідно ст.ст. 537,539 КПК України клопотання (подання) про звільнення від покарання за хворобою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу.
Підставою звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого, що передбачено ст. 152 КВК України.
Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 р. (далі Перелік).
Згідно з п.п.3 п.3, п.п.3 п.4 розділу 6 Переліку, підставою для звільнення від подальшого відбування покарання є наявність у засудженого діагнозу: хронічні маячні розлади; маячний шизофреноподібний розлад органічного походження.
Згідно копії висновку судово-психіатричного експерта Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні №246 від 30.05.2019 року, ОСОБА_3 страждає на психічний розлад у вигляді маячного розладу. В силу свого психічного захворювання, ОСОБА_3 не могла давати звіт своїм діям та керувати ними на час вчинення злочину. На час проведення експертизи ОСОБА_3 не може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Відповідно до ухвали Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.05.2020 р., до ОСОБА_3 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Даних щодо одужання ОСОБА_3 від вищевказаної психічної хвороби матеріали подання не містять, з вищевказаного висновку судово-психіатричної експертизи №246 від 30.05.2019 року вбачається, що психічне захворювання ОСОБА_3 має хронічний характер.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 після постановлення щодо неї обвинувального вироку захворіла на психічну хворобу, яка має стійкий та тривалий характер, даних щодо одужання ОСОБА_3 від психічної хвороби матеріали подання не містять, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу засудженої та наявні у матеріалах докази, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, а засуджена ОСОБА_3 звільненню від відбування покарання у вигляді громадських робіт, призначеного вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.07.2018 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Бучацького міжрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із психічним захворюванням - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Бучач Тернопільської області, жительку АДРЕСА_1 , звільнити від відбування покарання в вигляді громадських робіт, строком на 120 (сто двадцять) годин, призначеного вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.07.2018 року, у зв`язку з хворобою.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів із дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1