справа № 991/7810/20
провадження №11-сс/991/826/20
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.09.2020 р. про відмову у відкритті провадження за скаргою, -

в с т а н о в и л а:

До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга, яка ухвалою від 01.10.2020 р. призначена до апеляційного розгляду.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 на постанову детектива Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 від 31.08.2020 р. про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 від 07.07.2020 р., поданого в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000361 від 01.06.2017 р., в якому останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити матеріали її скарги до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог ст. ст. 306, 307 КПК України. Вказує на те, що внаслідок незаконної відмови у відкритті провадження за її скаргою, слідчим суддею не виконано обов`язку із здійснення судового контролю за дотриманням прав всіх учасників кримінального провадження. Вважає, що детективом НАБУ, яким було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, незважаючи на наявність для цього підстав, порушено вимоги ст. 220 КПК України. Зокрема, апелянт стверджує, що органом досудового розслідування допущено бездіяльність, яка виразилась у неврученні ОСОБА_11 повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення. На думку захисника, така бездіяльність детектива НАБУ має виступати предметом оскарження до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, з метою забезпечення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження на оскарження незаконних рішень органу досудового розслідування.

Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги (а.с. 153-154), в судове засідання не з`явився, надавши письмові заперечення проти апеляційної скарги захисника, в яких просив здійснювати апеляційний розгляд без його участі (а.с. 163-164).

У запереченнях прокурор зазначив, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 на постанову детектива НАБУ про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, зазначене рішення детектива не підлягає оскарженню. При цьому, вважає, що відмова у задоволенні клопотання є процесуальним рішенням, оформленим процесуальним документом, а не бездіяльністю слідчого, прокурора, яка може бути оскаржена в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Вважає, що посилання сторони захисту на наявність у детектива НАБУ обов`язку вручити повідомлення про підозру ОСОБА_11 суперечить положенням ст. ст. 36, 40, 276 КПК України та порушує передбачену законом гарантію процесуальної самостійності детектива.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За викладених обставин, апеляційну скаргу захисника розглянуто без участі прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 та просила її задовольнити з наведених у скарзі підстав.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та/або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні до слідчого судді, наведений у частині першій статті 303 КПК України.
Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя вправі відмовити у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Отже, кримінальний процесуальний закон визначає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та/або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.
Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки статтею 303 КПК України прямо передбачено, що всі інші скарги розглядаються судом на іншій стадії кримінального провадження (зокрема, під час підготовчого засідання) та в іншому порядку (за правилами ст. ст. 314-316 КПК України).
З матеріалів провадження вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 від 01.06.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 357 КК України, в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.08.2020 р. у справі № 991/5877/20 було задоволено скаргу адвоката ОСОБА_10 захисника підозрюваної ОСОБА_8 на бездіяльність старшого детектива НАБУ ОСОБА_12 , яка полягає у нерозгляді його клопотання у кримінальному провадженні № 0000361, та зобов`язано старшого детектива НАБУ ОСОБА_12 розглянути клопотання захисника ОСОБА_10 № 20200707/1 від 07.07.2020 р. в порядку статті 220 КПК України.

Постановою детектива НАБУ ОСОБА_9 від 31.08.2020 р. за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_10 № 20200707/1 від 07.07.2020 р., в якому останній просив детектива вирішити процесуальні питання, пов`язані з повідомленням ОСОБА_11 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000361 від 01.06.2017 р., було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, в якій просила скасувати зазначену вище постанову детектива НАБУ та зобов`язати останнього повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_10 про проведення процесуальних дій, пов`язаних з повідомленням ОСОБА_11 про підозру.

Підставою для відмови у відкритті провадження за вказаною скаргою слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено можливості оскарження рішень органу досудового розслідування, пов`язаних з відмовою у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій.
Колегія суддів погоджується з таким висновком, та не знаходить обґрунтованими доводи поданої до слідчого судді скарги про те, що предметом оскарження виступає порушення детективом НАБУ вимог ст. 220 КПК України при розгляді клопотання захисника ОСОБА_10 .
Так, порядок вирішення клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій врегульоване приписами ст. 220 КПК України.
Зокрема, ч. 1 ст. 220 КПК України встановлено строк розгляду клопотання - не більше трьох днів з моменту подання, і обов`язок його задоволення за наявності відповідних підстав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.
З аналізу п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, що оскарженню підлягає бездіяльність, яка передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком учинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Отже, саме невиконання прокурором, слідчим вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання сторони захисту про вчинення процесуальних дій у строк, визначений законом, та неповідомлення особи, яка заявила таке клопотання, про результати його розгляду (в тому числі у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання шляхом винесення вмотивованої постанови), є бездіяльністю, яка підлягає оскарженню на досудовому розслідуванні на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Водночас, з тексту поданої до слідчого судді скарги та матеріалів провадження вбачається, що заявником фактично оскаржується не бездіяльність детектива, пов`язана із невчиненням процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а постанова, винесена за результатами розгляду клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про проведення процесуальних дій, спрямованих на повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні іншої особи - ОСОБА_11 .
Тобто, предметом оскарження є процесуальне рішення, яке не підлягає оскарженню відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що детектив НАБУ повинен був за наявністю усіх для цього підстав розглянути та задовольнити клопотання захисту колегія суддів відхиляє, оскільки ухвала слідчого судді від 27.08.2020 р. у справі № 991/5877/20 не містила і не могла містити висновків про результати розгляду клопотання (зокрема, про зобов`язання детектива НАБУ задовольнити клопотання захисника про проведення процесуальних дій, направлених на повідомлення про підозру ОСОБА_11 ), оскільки вирішення питання щодо наявності або відсутності для цього підстав, передбачених ст. 276 КПК України, належить до виключної компетенції детектива (прокурора).
При цьому, колегія суддів погоджується з позицією прокурора, викладеною у його запереченнях, стосовно того, що повідомлення про підозру особи, виходячи з положень ст. ст. 36, 40, 276 КПК України, по суті є дискреційними повноваженнями слідчого (детектива) та прокурора у кримінальному провадженні, самостійність діяльності яких при здійсненні досудового розслідування закріплено як процесуальну гарантію дотримання принципу законності, визначеного у ст. 9 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника та, відповідно, для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 369-372, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.09.2020 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4