Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2020 року місто Київ

Слідчий суддя суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання (власника майна), - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001845 від 08.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до Подільського районного суду м.Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт квартири за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000.
Клопотання мотивне тим, що в рамках кримінального провадження № 120І845 від 08.05.2018р. ухвалою Подільського районного суду міста Києва 31.08.2018р було накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000. Вказана ухвала була залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року. У листопаді 2019 року кримінальне провадження № 0001845 від 08.05.2018р. було закрите слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, а відтак, зважаючи на те, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, підстави для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відсутні, зазначений арешт майна порушує права власника на вільне володіння і користування ним, у зв`язку з чим адвокат власника майна звернувся з внесеним клопотанням до суду.
В судовому засіданні представник власника майна підтримав клопотання та просив задовольнити клопотання з підстав, наведених в ньому.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причину неявки суд не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м.Києві 08.05.2018 р. було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, за фактом того, що невстановленим особами організовано підроблення офіційного документу - договору довічного утримання (догляду) від 12.10.2017 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що у Подільському районі м.Києва, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , внаслідок чого придбано право на майно шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 31.08.2018 р. клопотання органу досудового розслідування про арешт майна задоволено; накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000, яка належать на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2018 р. Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 , про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000, яка належить на праві приватної власності, зареєстрована за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , - залишено без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_4 , - без задоволення.
Як вбачається з листа Київської місцевої прокуратури № 7 від 30.07.2020 р. № 10.37-45.4918 вих20, - кримінальне провадження № 0001845 від 08.05.2018р. закрите слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Згідно наданих документів, ОСОБА_4 є власником вищевказаного нерухомого майна.

Відповідно до ст.174 ч.3 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження прокурор скасовує арешт, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

А відтак, оскільки постанова про закриття даного кримінального провадження винесена слідчим, а не прокурором, тому, як вбачається з наданих документів, питання про скасування арешту на зазначене вище майно не було вирішено стороною обвинувачення.

Частиною 2 статті 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням, зокрема, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Також, відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено що у застосуванні цього заходу кримінального провадження, яким відповідно до ст.131 ч.2 п.7 КПК України є арешт майна, відпала потреба.

Тим самим, слідчим суддею встановлені правові підстави для скасування арешту з вищевказаного арештованого в межах кримінального провадження майна.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що клопотання є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню, в зв`язку з чим необхідно скасувати арешт з арештованого майна, власником якого є ОСОБА_4 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001845 від 08.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 31.08.2018 р. у справі № 758/11437/18, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1