Ухвала

02 листопада 2020 року
м. Київ

справа № 740/5534/19
провадження № 51-4658 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 липня 2020 рокущодо нього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку з недотриманням вимог пунктів 1, 4, 5 частини 2 статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
На виконання ухвали ОСОБА_4 направив дві касаційні скарги - перша датована 12 жовтня 2020 року, на другій скарзі дата не зазначена, однак зазначених в ухвалі недоліків не усунув.
Так, касаційна скарга, у якій не зазначено дату підписання за своїм змістом є тотожною касаційній скарзі від 23 вересня 2020 року, яку ухвалою Суду від 01 жовтня 2020 року було залишено без руху, з однією лише відмінністю, а саме у п. 3 прохальної частини касаційну скаргу просить розглядати за його участі та участі захисника.
Що стосується касаційної скарги від 12 жовтня 2020 року, наданої на усунення недоліків, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги від 23 вересня 2020 року з огляду на таке.
Так, ОСОБА_4 не усунув порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, викладені в касаційній скарзі від 12 жовтня 2020 року вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Зокрема, засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від

13 липня 2020 року, проте не зазначає, яке рішення після скасування, з урахуванням вимог ст. 436 КПК України, має ухвалити суд.

При цьому, як убачається з мотивувальної частини касаційної скарги, засуджений також не погоджується із вироком суду першої інстанції, яким його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, проте вимогу щодо вироку перед касаційним судом не порушує.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 липня 2020 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3