Провадження № 1-кп/331/553/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» вересня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001311 від 11.08.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Батор, Монголія, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимості:
- 12.12.2002 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 308, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;
- 21.01.2005 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 304, ст. ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 22.04.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк: 05 місяців 16 днів;
- 09.11.2011 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;
- 07.02.2012 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;
- 13.06.2012 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 03.08.2015 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 04 місяці 19 днів;
- 08.02.2017 року Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 04.03.2019 року умовно-достроково, невідбутий строк: 07 місяців 07 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово була засуджена за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

11 серпня 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Червоний Маркет», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 42-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з торгової полиці вказаного магазину намагався викрасти майно, яке належить ФОП ОСОБА_6 , сховавши його до кишень своїх брюк, а саме: антиперспірант «Old Spice» муж White Water 50 мл. в кількості однієї одиниці товару, вартістю 51 гривня 92 копійки без урахування ПДВ; антиперспірант «Old Spice» муж Lagoon 50 мл. в кількості однієї одиниці товару, вартістю 51 гривня 92 копійки без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 103 гривні 84 копійки без урахування ПДВ.

При цьому, ОСОБА_4 , вважаючи, що його дії залишились непоміченими, намагався вийти з приміщення вказаного магазину разом з викраденим товаром, але був зупинений працівниками магазину, які почали вимагати повернення викраденого ним майна.

Однак, не зважаючи на вимогу співробітників магазину «Червоний Маркет» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені та були викриті, з метою досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, утримуючи при собі в кишенях своїх брюк викрадене майно, ОСОБА_4 почав тікати, однак довести свій злочинний намір до кінця останній не зміг з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що працівники вказаного магазину, застосовуючи фізичну силу, відібрали у нього викрадений товар.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що перебуваючи у скрутному матеріальному становищі у зв`язку із відсутністю працевлаштування, у нього виник умисел на викрадення парфумованого товару, який в подальшому планував продати та виручити за нього грошові кошти.

Так, 11 серпня 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Запоріжжя. пр. Соборний, буд. 42-А, він підійшов до торговельних полиць з товаром, де взяв дві одиниці антиперспіранту «Old Spice», які сховав до задніх кишень своїх брюк, після чого направився до виходу з приміщення магазину. Перед виходом з приміщення магазину, його зупинили дві працівниці, які почали вимагати повернення викраденого ним майна. Зрозумівши, що його дії були помічені та набули відкритого характеру, він утримуючи при собі викрадене майно, намагався залишити приміщення магазину, однак, співробітниці магазину, застосувавши до нього фізичну силу, відібрали у нього викрадений товар, після чого він залишив місце вчинення злочину.

Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки.

Представник потерпілої особи ФОП « ОСОБА_6 » - ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд даного кримінального провадження без їх участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не мають у зв`язку із поверненням викраденого майна, не мають наміру заявляти цивільний позов, покарання обвинуваченому просять призначити на розсуд суду (а.п. 22-24).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, під час якого особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має ряд судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив тяжкий злочини, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває. Вказане кримінальне правопорушення вчинив в період дії відносно нього адміністративного нагляду, який був продовжений постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.01.2020 року на строк 12 місяців, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_4 окрім іншого, заборонено залишати місце проживання з 21-00 години до 05-00 години ранку наступного дня, а також заборонено виїжджати за межі м. Енергодара Запорізької області в особистих справах без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд (а.п. 62-74).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтованого на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння злочинів, які носять корисливий характер, враховуючи систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити йому покаранняв межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому підстав, для застосування положень ст. 69 або 75 КК України суд не вбачає.
Разом з тим, посилання сторони захисту на те, що внаслідок дій обвинуваченого не настало тяжких наслідків, оскільки завдані збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, суд вважає непереконливими з тих підстав, що завдана шкода була відшкодована не завдяки діям обвинуваченого, а через те, що останній був зупинений працівниками магазину з викраденим майном, внаслідок чого це майно і було повернуто його власнику.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню не заявлені.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 11 серпня 2020 року відповідно до протоколу затримання та ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020 року (а.п. 54-61).

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:
- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD - диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 11.08.2020 року, встановленої в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 47-49);

- антиперспірант «Old Spice» муж White Water 50 мл., антиперспірант «Old Spice» муж Lagoon 50 мл., які передані на відповідальне зберігання під розписку представнику ФОП « ОСОБА_9 » - залишити у законного власника за належністю (а.п. 50-52).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1