Дата документу 22.01.2021 Справа № 554/295/21
Провадження № 1-кс/554/1549/2021
УХВАЛА
Іменем України

22 січня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за № 0000294 від 03.06.2020 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України,
в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , працюючи відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 708 о/с від 01.12.2017 на посаді начальника сектору превенції патрульної поліції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України, будучи службовою особою, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, використовуючи своє службове становище, 05.06.2020 близько 16 години 15 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , вимагав та одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень за безперешкодне провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , працюючи начальником сектору превенції патрульної поліції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України, будучи службовою особою, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, використовуючи своє службове становище, 07.09.2020 близько 13 години 24 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , вимагав та одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень за безперешкодне провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним щодо проведення дізнавачами Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області дізнання у кримінальному провадженні № 0000131 від 23.11.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, вступив у попередню змову з адвокатом ОСОБА_8 щодо отримання неправомірної вигоди для третьої особи від ОСОБА_9 за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на дізнавача Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо прийняття рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження.

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_5 , 09.12.2020 приблизно о 13:50 зустрівся з ОСОБА_9 поблизу Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Першотравнева, 1, с. Слобожанське, Харківського району, Харківської області, з метою приховання протиправної діяльності, повідомив останнього про необхідність надання адвокату ОСОБА_8 неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень за подальше здійснення невстановленою досудовим розслідуванням особою впливу на дізнавача Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.

У подальшому, 11.12.2020 приблизно о 15:40 ОСОБА_8 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи корисливий мотив на одержання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_9 в офісному приміщенні, розташованому на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , де без укладання відповідного договору про надання правової допомоги, отримав від останнього неправомірну вигоду у сумі 20 000 гривень для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функції держави, а саме дізнавачем Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої йому влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також, в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Прокурор клопотання підтримав, прохав його задовольнити, мотивуючи клопотання наявністю обгрунтованої підозри та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні клопотання з огляду на відсутність ризиків, на які посилається прокурор. Водночас просили застосувати менш суворий запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання або домашній арешт у нічний час. Наголошували на виключно позитивній характеристиці підозрюваного як підполковника поліції, діяльність якого неодноразово відзначалася керівництвом, а також тим, що він здійснює постійний нагляд за своєю бабусею та батьками.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до такого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 03.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

18.01.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 18.01.2021 року органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182). Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

В матеріалах доданих до клопотання містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: інформацією Головного оперативного управління ДБР; протоколами допитів свідка ОСОБА_9 ; протоколом обшуку проведеного за місцем здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_8 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи ОСОБА_5 від 14.12.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи ОСОБА_8 від 14.12.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контрою за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.12.2020; протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр; іншими матеріалами кримінального провадження, отриманими на підставі і в порядку передбаченому КПК України у своїй сукупності.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що у судовому засідання знайшли підтвердження ризики, визначені п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; знищити, сховати та спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Так однієї тільки обіцянки підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення тяжкого корупційного злочину.

Суд враховує те, що ОСОБА_5 хоча і звільнений з органів Національної поліції, проте у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може особисто чи опосередковано через співробітників Національної поліції, які є його колишніми колегами та знайомими, незаконно впливати на підозрюваного ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 та інших учасників кримінального провадження, коло яких, наразі ще встановлюється органом досудового розслідування.

При цьому, на теперішній час досудове розслідування не закінчено, стороною обвинувачення продовжується збирання необхідних доказів та встановлення кола осіб, які будуть допитані під час кримінального провадження, частина з яких є працівниками поліції та колишніми колегами ОСОБА_5 , який користуючись своїм зв`язками, а також толерантним ставленнями працівників поліції до корупції, може впливати на них, схиляючи їх до певної поведінки, надання вигідних для себе показань, а також схиляти вже допитаних свідків до зміни показань на свою користь, що може перешкодити встановлення істини по справі та притягнення винних до відповідальності.

Не перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний не буде позбавлений можливості впливати на свідків, анкетні дані та місце проживання, яких йому достовірно відомо.

Водночас, під час судового розгляду встановлено, що бабуся, яку доглядає підозрюваний, проживає разом з батьками ОСОБА_10 , тому вона не буде позбавлена необхідного догляду.

При цьому суд, бере до уваги, що підозрюваний має соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Суд вважає, що особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених вище; особисте зобов`язання та особисту поруку - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корупційного злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ризиків, зазначених вище у клопотанні; заставу слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не можливо запобігти вказаним вище ризикам, оскільки всі вони передбачають можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без носінням електронного засобу контролю, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177,181, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.03.2021 року.

Домашній арешт застосувати без використання засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із території Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, підозрюваним та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину та іншими особами визначеними слідчим чи прокурором; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1