Справа № 344/1947/21
Провадження № 1-кс/344/799/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого CВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001326 від 20.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи на меті вчиняти неправомірні шахрайські дії, направленні на особисте незаконне збагачення, шляхом обману, в листопаді 2017 року розмістив в мережі «Інтернет» рекламу фірми «siena-Mebli» та ТОВ «Студія 88» із вказанням своїх контактних даних та інформації про те, що вказані товариства на території Івано-Франківської області займаються діяльністю, пов`язаною із виготовленням та встановленням меблів.

У липні 2018 року, ОСОБА_6 , маючи намір придбати меблі, побачила в мережі Інтернет вищевказані оголошення і зателефонувавши за вказаним в оголошенні контактним номером, домовилась про зустріч у м. Івано-Франківську з ОСОБА_4 для того, щоб обумовити вартість та сортимент меблів.

Так, на 19 липня 2018 року, ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 в офісному приміщенні зустрілась з ОСОБА_4 і в ході розмови ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілої, шляхом обману, діючи умисно, передбачаючи шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, представився останній як ОСОБА_7 , фахівець у сфері виробництва та реалізації меблів та з метою переконання потерпілої у дійсності свого наміру реалізувати меблі, показав останній рекламні буклети із зображеними мебельними виробами та озвучував вартість продукції та умову, що зможе приступити до виконання замовлення у разі оплати 70 відсотків від вартості товару наперед.

Крім того, цього ж дня, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на протиправне заволодіння грошовими коштами потерпілої, шляхом обману, діючи умисно, передбачаючи шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, повідомив, що також займається продажем якісної побутової техніки іноземного виробництва та зможе продати її ОСОБА_6 по цінам нижчим від ринкових.

ОСОБА_6 , будучи переконаною у дійсності намірів ОСОБА_4 , щодо реалізації меблів, вибрала необхідний їй ескіз мебельних виробів та погодилась їх оплатити.

У подальшому, ОСОБА_6 , 20.07.2018 прибула в офісне приміщення, що знаходиться за адресою м. Івано-Франківську, по вул. Слобідська. 38, та будучи обманутою, добровільно передала ОСОБА_4 грошові кошти за виготовлення та вставлення мебельних виробів на загальну суму 5 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до іноземної валюти становило 131 500 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , будучу впевненою у дійсності намірів ОСОБА_4 , в період часу з 20 по 30 липня 2018 року, на території м. Івано-Франківськ, добровільно, частинами передала в якості оплати за побутову техніку іноземного виробництва грошові кошти на загальну суму 157 300 гривень.

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_4 , не виконавши жодних дій, які полягали у виготовленні ним побутових меблів та продажу побутової техніки іноземного виробництва для потерпілої, отримавши від неї грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти НБУ становило 131 500 гривень та 157 300 гривень, розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій значну майнову шкоду на загальну суму 289 800 гривень.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме протоколами допиту та додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколом впізнанням за фотознімками потерпілою ОСОБА_6 протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання з мотивів наведених в ньому, просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки він працевлаштований хоча й неофіційно, має намір в подальшому відшкодувати шкоду потерпілій та просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд без його участі та заперечення, згідно якого вважає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту необґрунтованим та безпідставним, оскільки прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину та може виїхати за межі Львівської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, офіційно ніде не працевлаштований, тому з метою отримання засобів для існування може вчинити нові корисливі злочини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31 грудня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , неодруженому, непрацюючому, українцю, громадянину України, згідно ст.89 КК України раніше не судимому, щодо якого 19.02.2020 року до Івано-Франківського міського суду скеровано обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту та додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколом впізнанням за фотознімками потерпілою ОСОБА_6 протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

При цьому, доводи адвоката підозрюваного у письмовому запереченні про те, що кваліфікація дій ОСОБА_4 визначена невірно (два епізоди одержання грошових коштів, тому суми не повинні сумуватися) і є наявним склад кримінального правопорушення за ч.2, а не ч.3 ст.190 КК України, не заслуговують на увагу слідчого судді, так як у судовому засіданні з`ясовано у підозрюваного, що отримання коштів від потерпілої відбувалось саме за замовленням меблів та придбання техніки, вмонтованої в дані меблі.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Усвідомлюючи неминучість покарання ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину та може виїхати за межі Львівської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, офіційно ніде не працевлаштований (жодних доказів працевлаштування ні підозрюваний, ні адвокат не надали), тому з метою отримання засобів для існування може вчинити нові корисливі злочини через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки те, що підозрюваний працює у м.Львів стороною захисту доказів не надано, наміри підозрюваного щодо можливого відшкодування шкоди потерпілій під час дії запобіжного заходу є припущенням, оскільки з часу незаконного заволодіння в липні 2018 коштами підозрюваної в сумі 289 800 грн. ОСОБА_4 мав достатньо часу для повернення таких коштів, окрім того підозрюваний неодноразово був судимий за злочини проти власності (в тому числі за ст.190 КК України а.с.45-46), на час розгляду клопотання несудимий за ст..89 КК України, також на даний час щодо ОСОБА_4 перебуває на розгляді у Івано-Франківському міському суді обвинувальний акт за ч.2 ст.190 КК України. Тому, клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, за адресою АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, на строк 21 день, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.03.2021 року, із забороною залишати місце проживання з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором частково обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_2 , строком на 21 день, тобто до 01 березня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк 21 день, до 01 березня 2021 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1