Справа № 147/424/20
Провадження № 1-кп/147/13/21
ВИРОК
іменем України

26 січня 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000051 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
за ч.1, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26 січня 2020 року близько 10.00 год. у ОСОБА_4 , який будучи водієм в Гордіївській філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Гордіївка, перебуваючи на своєму робочому місці на території автопарку Гордіївській філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Гордіїївка, розташованого в с. Гордіївка Тростянецького району Вінницької області на вул. Центральна, 94, раптово виник умисел на вчинення крадіжки бензину автомобільного А-92 Євро5 - Е5. ОСОБА_4 умисно, з метою крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, таємно, тобто непомітно для сторонніх осіб, маючи вільний доступ до території автопарку Гордіївській філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Гордіївка за вищевказаною адресою, підійшов до закріпленого за ним службового автомобіля марки «САС-3507» номерний знак НОМЕР_1 , та з паливного баку викрав бензин автомобільний А-92 Євро 5- Е5, в кількості 10 л, який належить ПрАТ «Зернопродукт МХП», зливши його за допомогою шланги яку приніс. Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ №182 від 02.03.2020 ринкова вартість 10 л бензину автомобільного А-92 Євро 5 - Е5 станом на 26.01.2020 могла становити 255,40 грн. Викраденим бензином автомобільним А-92 Євро 5- Е5 в кількості 10 л ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме заправив свій автомобіль марки «АЗЛК-2140» номерний знак НОМЕР_2 та виїздив у власних потребах. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій особі ПрАТ «Зернопродукт МХП» майнову шкоду на суму 255 грн. 40 коп.

29 лютого 2020 року близько 01.30 год. у ОСОБА_4 , який будучи на посаді водія в Гордіївській філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» с.Гордіївка, раптово виник умисел на вчинення крадіжки дизельного палива марки «ДП-3-Євро5-ВО». ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, на своєму легковому автомобілі марки «АЗЛК-2140» номерний знак НОМЕР_2 під`їхав до охоронюваної території автопарку Гордіївській філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Гордііївка, розташованого в с. Гордіївка Тростянецького району, Вінницької області на вул. Центральній, 94 та умисно, з метою крадіжки чужого майна, повторно, переслідуючи корисливі мотиви, таємно, тобто непомітно для сторонніх осіб та сторожової охорони, шляхом подолання паркану проник до території автопарку Гордіївській філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» с.Гордіївка за вищевказаною адресою, відчинив не зачиненні вхідні ворота гаражного приміщення, підійшов до службового автомобіля марки «КАМАЗ-45143» номерний знак НОМЕР_3 , який там знаходився, та з паливного баку викрав дизельне паливо марки «ДП-3-Євро5-ВО», в кількості 89л, яке належить ПрАТ «Зернопродукт МХП», зливши його за допомогою шлангу в спеціально принесені каністри. Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ №196 від 04.03.2020 ринкова вартість 89л дизельного палива марки «ДП-3-Євро5-ВО» станом 29.02.2020 могла становити 2303,32 грн. В подальшому вказані каністри із дизельним паливом ОСОБА_4 перекинув через паркан. Викраденим дизельним паливом марки «ДП-3-Євро5-ВО» в кількості 89 л ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме помістив до свого автомобіля марки «АЗЛК-2140» номерний знак НОМЕР_2 та завіз до свого місця проживання, де в подальшому працівниками поліції Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області дизельне паливо було вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованомих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що відшкодував завдану шкоду потерпілому, розповів про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, вказав, що 26 січня 2020 року він працював водієм у ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Гордіївка й мав доступ до автомобіля «САС-3507», який стояв на вулиці й з паливного баку злив 10л бензину у каністру та заправив у свій автомобіль. Також він через деякий час через паркан заліз на територію ПрАТ «Зернопродукт МХП» в с. Гордііївка на вул. Центральній та з автомобіля марки «КАМАЗ», який там знаходився, з паливного баку злив 92л дизельного палива у каністри, які приніс з собою. Після цього він це паливо відвіз до дому.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1, ч.3 ст. 185 КК України.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та таємного викрадення чужого майна (крадіжки) вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, думку представника потерпілого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком (ч.1 ст. 185 КК України), та тяжким злочином (ч.3 ст. 185 КК України), раніше не притягався до кримінальної відповідальності, зі слів обвинуваченого перебуває у цивільному шлюбі, працює не офіційно (як зазначив обвинувачений), посередньо характеризується за місцем проживання, знаходиться під наглядом в психіатричному кабінеті Тростянецької ЦРЛ, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога КНП «Тростянецька ЦРЛ» не перебуває, а також думку представника потерпілого про те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував завдану шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.

Відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 185 КК України (в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення) у виді штрафу розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України. Остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаюється у вчиненому, відшкодував шкоду потерпілому, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Доводи захисника ОСОБА_5 про необхідність застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки наявні декілька пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому й у зв`язку з чим перейти до іншого більш м`якого виду покарання, а саме штрафу, суд до уваги не бере та враховує наступне.
За змістом ст. 69 КК України перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правпорушення, є правом, а не обов`язком суду і може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.
З урахуванням у сукупності всіх обставин провадження, особи обвинуваченого, який з його слів перебуває у цивільному шлюбі, працює не офіційно (проте підтверджуючих доказів не представив) та посередньо характеризується за місцем проживання, а також з врахуванням висновків викладених в досудовій доповіді про обвинуваченого (згідно з якими ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній), суд не вбачає підстав для висновку про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та для застосування положень ст. 69 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1256,08 грн.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положеньст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК Україниза сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставіст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік.
На підставі ч.1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1256,08 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість грн. 08 коп.)
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 березня 2020 року на: дві напівпрозорі полімерні каністри місткістю 20л кожна повністю наповнені дизельним паливом; одну напівпрозору полімерну каністру місткістю 10л повністю наповнену дизельним паливом; одну полімерну ємність від гідравлічного мастила «Ойлрайт» місткістю 10л повністю наповнену дизельним паливом; дві полімерні ємності від мастила «Лукойл» місткістю 5 л кожна повністю наповнені дизельним паливом; резиновий шланг довжиною 1,5 м діаметром 2,5 см із запахом дизельного палива, які вилучені під час огляду будинковолодіння, з автомобіля ОСОБА_4 .
Речові докази у кримінальному провадженні:
70 л дизельного палива повернути ПрАТ «Зернопродукт МХП» с. Гордіївка;
дві прозорі полімерні каністри місткістю 20л кожна, одну напівпрозору полімерну каністру місткістю 10л, одну полімерну ємність від гідравлічного мастила «Ойлрайт» місткістю 10л, дві полімерні ємності від мастила «Лукойл» місткістю 5л кожна, резиновий шланг довжиною 1,5м діаметром 2,5 см знищити.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1