ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/6958/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1790/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/818/1790/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року, -
УСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. с. Мещура Княжпогостського район Республіки Комі Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 06.03.2001 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції від 1960 року) на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;
- 06.11.2001 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України (в редакції від 1960 року) на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням. З іспитовим строком на 2 роки;
- 31.05.2002 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.04.2010 року за відбуттям строку покарання;
- 20.12.2012 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 13.05.2016 року за відбуттям строку покарання;
- 04.09.2017 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України, на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки,-

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 28 липня 2019 року у період часу приблизно з 10-00 до 11-00 год., більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , яка мешкає за однією адресою зі своєї сестрою ОСОБА_10 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за чужий рахунок, скориставшись шо свідок ОСОБА_9 вийшла до магазину, залишивши його самого у себе вдома, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв, тим самим незаконно заволодів, належним ОСОБА_10 ноутбуком «Compaq CQ5 8-301 SR», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 3383 гривні 00 копійок, який знаходився на холодильнику у кухні вищевказаної квартири. Після цього, ОСОБА_7 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Наголосив, що суд помилково не застосував до нього вимоги ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) та не зарахував у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», а також на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, а також вид та розмір призначеного покарання в апеляційній скарзі не оспорюється, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом №2046-VIII від 18 травня 2017 року внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України, згідно яким попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цей Закон №2046-VIII набув чинності 20 червня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив злочин 28 липня 2019 року, тобто коли приписи ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) уже втратили чинність і застосуванню не підлягали.

Тому доводи скарги обвинуваченого про необхідність зарахування йому попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), є необґрунтованими.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», позбавлені підстав, оскільки останній вчинив злочини після набрання цим Законом чинності.

За таких обставин підстав для зміни вироку за доводами апеляційної скарги обвинуваченого - колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: