Справа № 484/2312/20
Провадження № 1-кп/484/396/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, освіта середня, військовослужбовця ЗСУ, старшого солдата в/ч НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 2 артилерійського взводу 2 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону, учасника бойових дій, в даний час не працює, не одруженого, батька однієї неповнолітньої дитини, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт у вигляді ID-картки № НОМЕР_2 , виданий органом 3510 10.02.2020 року, РНОКПП НОМЕР_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України.

За участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

24.05.2017 року громадянина ОСОБА_5 , призваного Кропивницьким МВК, на підставі наказу командира військової частин НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_4 ), що розташована по АДРЕСА_2 , від 24.05.2017 року № 126 прийнято на військову службу за контрактом, який останній уклав того ж дня, зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого сапера інженерно-саперного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 .

13.10.2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.10.2018 року № 190-РС старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 .

Згідно положень ч.1 п.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 24.05.2017 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1,3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причин останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9,11, 16, 127, 128 статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_5 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст.ст. 9. 11, 16, 127, 128 статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів старший солдат ОСОБА_5 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби. Зокрема, 13.05.2019 року о 08.00 годині, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2 артилерійського взводу 2 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1,3 ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза її межами по за адресою місця своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини.

19.06.2019 року о 08.00 годині старший солдат ОСОБА_5 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 і того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Під час досудового розслідування 08.07.2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , та прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у скоєному. Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільнення його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком, який визначить суд з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 473, 474 КПК України.

Допитаний під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззаперечно визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечував, у скоєному розкаявся. Повністю підтвердив добровільність наміру укласти угоду про визнання винуватості та готовність відбути визначене в угоді покарання.

Захисник підтвердив зазначені обставини, а також добровільність укладення угоди обвинуваченим та його обізнаність з обмеженнями під час розгляду справи та наслідками укладення угоди про визнання винуватості.

Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому його права та наслідки укладення та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

Захисник вважав, що угода відповідає інтересам ОСОБА_5 .

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Потерпілий в даному кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

За таких обставин суд вважає необхідним зазначену вище угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначивши йому покарання, визначене угодою.

Керуючись ст.ст. 370-374, 473 - 475, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 , укладену 08 липня 2020 року затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскарженийдо Миколаївського апеляційного суду через Первомайським міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок в частині скасування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

СУДДЯ: