Справа № 401/1616/17;
Провадження № 1-кп/401/14/20
УХВАЛА

21 жовтня 2020 року місто Світловодськ

Колегія Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000632 від 03 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , за ознаками злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою на 60 діб. Ризики, які були наявні при обранні даного запобіжного заходу, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не змінились. Обвинувачений підозрюється у вчинені умисного особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.115 КК України виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, не працює, постійного джерела заробітку немає, місця проживання на території м.Світловодська та Світловодського району немає, немає постійного роду занять. Вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки немає постійного місця проживання, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, які викривають його у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпіла в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики, які були на час обрання такого виду запобіжного заходи, з часом зникли та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21:00 до 06:00 години наступного дня. Обгрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_8 утримується під вартою з 11 квітня 2017 року, тобто 1289 днів. Його підзахисний не зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, оскільки досудове розслідування завершено, а доказів тому, що обвинувачений буде ухилятися від суду стороною обвинувачення не надано. ОСОБА_8 в розшук не оголошувався, а той факт, на який постійно вказує прокурор, що обвинувачений після вчинення злочину виїхав в місто Нікополь, нічим не підтверджується, що він ухиляється від слідства, так як він поїхав за новим місцем свого проживання. Можливе продовження злочинної діяльності є виключно припущенням прокурора. Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його вина у вказаному злочині не доведена. Домашній арешт просить застосувати за місцем проживання його матір`ї ОСОБА_9 , у квартирі, яка належить її нинішньому чоловікові ОСОБА_10 , від яких є письмові заяви про згоду відбувати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Прокурор та потерпіла в судовому засіданні заперечували проти клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, колегія приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, а в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Судом встановлено, що обвинуваченому ставиться у провину вчинення особливо тяжкого злочину, що свідчить про його суспільну небезпечність. Враховуючи, що обвинувачений знає місце проживання потерпілої, існує ризик щодо незаконного впливу на неї з його сторони. Крім того, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про їх зменшення чи відсутність для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Змінювати запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, на переконання колегії суддів недоцільно, оскільки домашній арешт, не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище. Завдання кримінального провадження забезпечити швидкий, повний та неупереджений судовий розгляд є тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Особи ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які надали свою згоду на відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за їх місцем проживання в судове засідання не з`явилися, не підтвердивши тим самим заявлене волевиявлення. Крім того, суд звертає увагу на те, що одним із недопитаних наразі свідків є мати обвинуваченого ОСОБА_9 , яка дає згоду на їх спільне проживання, що може свідчити про наявність ризику впливу зі сторони обвинуваченого на вказаного свідка.

Оцінку доказів на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого в інкримінованому злочині, суд надасть під час ухвалення вироку, а тому твердження про невинуватість обвинуваченого є передчасним.

Крім того, обвинувачений знає місце проживання потерпілої та перебуваючи під домашнім арештом, з можливим відлученням від місця його відбування, зможе здійснити будь-які заходи впливу на потерпілу.

З врахуванням цих обставин та тяжкості покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім для запобігання вказаним ризикам та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а тому вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою.
Продовження строків тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження у суді не позбавляє сторін кримінального провадження права у будь який час звернутися до суду із відповідним клопотанням про продовження, зміну або скасування запобіжного заходу.

На підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України колегія суддів не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, який обраховувати з 21 жовтня 2020 року по 19 грудня 2020 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3