ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/295/21 Номер провадження 11-сс/814/164/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 січня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000294 від 03.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України, частково задоволено клопотання керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Турсунзаде, Таджикістан, розлученого, громадянина України, який є адвокатом (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3580 від 21.07.2020, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 10 від 21.07.2020), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21:00 по 06:00 год. строком на 2 місяці за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.03.2021, без використання засобів електронного контролю.

Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із території Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину та іншими особами визначеними слідчим чи прокурором; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, має ІІІ групу інвалідності, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем здійснення громадської діяльності та за місцем свого проживання, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, на утриманні має 2-х малолітніх дітей.

Заперечує обґрунтованість підозри та вказує, що рапорт (Інформація Головного оперативного управління ДБР) не може бути допустимим доказом.

Крім того, показання свідка ОСОБА_10 також не можуть бути враховані, оскільки він у своїх показах підтвердив факт співпраці із правоохоронними органами та по суті у провокації злочину.

Посилається на те, що з протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) аудіо-відео контролю особи ОСОБА_11 та ОСОБА_7 слідує, що він мав намір здійснювати свою роботу з надання правової допомоги, укласти договір з ОСОБА_12 .

При цьому слідчим не було долучено копію протоколу обшуку від 14.01.2021 за місцем здійснення його діяльності, в ході проведення якого на його робочому столі виявлено та вилучено договір з ОСОБА_12 та ордер на надання правової допомоги ОСОБА_12 .

Вказує на недоведеність ризиків переховування чи відлучення його із місця свого помешкання та можливості впливати на свідків.

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 та захисник в його інтересах адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що Управлінням процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 03.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні проводиться Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3580 від 21.07.2020, виданого на згідно рішення Ради адвокатів Полтавської області № 10 від 21.07.2020, здійснює індивідуальну адвокатську діяльність щодо захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту та відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Водночас, нехтуючи вимогами зазначених нормативних актів, адвокат ОСОБА_7 , будучи обізнаним щодо проведення дізнавачами Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області дізнання у кримінальному провадженні №і 0000131 від 23.11.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, вступив у попередню змову з начальником сектору превенції патрульної поліції Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУПП в Харківській області ОСОБА_11 щодо отримання неправомірної вигоди для третьої особи від ОСОБА_10 за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на дізнавача Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо прийняття рішення про закриття вищевказаного кримінального провадження.

Реалізуючи спільний злочинний намір ОСОБА_11 , 09.12.2020 приблизно о 13:50 зустрівся з ОСОБА_10 поблизу Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Першотравнева, 1, с. Слобожанське, Харківського району, Харківської області, з метою приховання протиправної діяльності, повідомив останнього про необхідність надання адвокату ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень за подальше здійснення невстановленою досудовим розслідуванням особою впливу на дізнавача Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.

У подальшому, 11.12.2020 близько 15:40 ОСОБА_7 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи корисливий мотив на одержання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_10 в офісному приміщенні, розташованому на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , де без укладання відповідного договору про надання правової допомоги, отримав від останнього неправомірну вигоду у сумі 20 000 гривень для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функції держави, а саме дізнавачем Липецького ВП щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000131.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Адвокату ОСОБА_7 14.01.2021 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

19.01.2021 керівник Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до районного суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

Слідчим суддею дане клопотання задоволено частково.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)здійснювати вплив на свідків та інших учасників процесу.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: інформацією Головного оперативного управління ДБР; протоколами допитів свідка ОСОБА_10 ; протоколом обшуку проведеним за місцем проживання ОСОБА_7 ; постановою про визнання речовими доказами від 14.01.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи ОСОБА_11 від 14.12.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи ОСОБА_7 від 14.12.2020; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контрою за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.12.2020.

Враховуючи надані органом досудового розслідування докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

При цьому не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_7 з приводу недопустимості наведених вище доказів, зокрема Інформації Головного оперативного управління ДБР, показань свідка ОСОБА_10 , протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) аудіо-відео контролю особи ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , оскільки на даному етапі вказані докази не оцінюються з приводу їх допустимості чи недопустимості для доведення вини, а лише перевіряються на наявність відомостей, які можуть свідчити про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, за яким йому повідомлено про підозру.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні корупційного злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та однієї тільки обіцянки підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків; 2) здійснювати вплив на свідків та інших учасників процесу, з огляду на те що особа яка приймала участь в контролі за вчиненням злочину та документувала злочинну діяльність ОСОБА_7 мешкає на території Харківської області, що вказує на те, що не можна виключати ризик, що ОСОБА_7 може впливати на вказану особу та схиляти її до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі, а також використовуючи свої зв`язки в адвокатському середовищі впливати на інших свідків у кримінальному провадженні.
Наведені у клопотанні прокурора дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, зокрема і особистого зобов`язання, на який посилається підозрюваний у поданій апеляційній скарзі. Враховано, що підозрюваний має соціальні зв`язки та постійне місце проживання, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що на його утриманні знаходяться малолітні діти та цивільна дружина, у зв`язку з чим застосовано запобіжний захід домашній арешт у нічний час доби.

Проте, з огляду на наявність наведених вище ризиків, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корупційного злочину та обрання такого запобіжного заходу може спричинити подальше перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні.

Доводи ОСОБА_7 про те, що слідчим суддею не враховано, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, має ІІІ групу інвалідності, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем здійснення громадської діяльності та за місцем свого проживання, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває є слушними, однак не впливають на правильність прийнятого рішення з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, вважає що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічній час доби здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Інший більш м`який запобіжний захід належним чином не зможе перешкодити реалізувати підозрюваним наведених вище ризиків та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 січня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4