Справа № 444/2475/19
Провадження № 1-кп/444/81/2020
УХВАЛА
судового засідання
06 серпня 2020 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львіської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення ОСОБА_3

сторони захисту ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 10 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання недопустимими доказів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні, після дослідження судом протоколу виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 29.03.2019 р. наданих стороною обвинувачення, захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотаннями, просить визнати недопустимими фактичні дані які у ньому містяться. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що ним було здійснено адвокатський запит до друкарні ФОП ОСОБА_6 та на підставі цього з"ясовано, що ФОП ОСОБА_6 здійснювала виготовлення імітаційних коштів, проте нею не здійснювалось виготовлення стрічки білого кольору із помаранчево-зеленою стрічкою якою перев"язувались імітаційні кошти та не долучались нею до матеріалів справи. А тому вважає, що відсутня правова основа виготовлення стрічки білого кольору із помаранчево-зеленою стрічкою якою перев"язувались імітаційні кошти.
Крім цього звернувся з клопотанням до дослідження судом протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 8/1-917 від 29.03.2019 р. та просить такий доказ не досліджувати та визнати йцого недопустимим. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що правовою підставою проведення таких слідчих дій стала ухвала слідчого судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_7 . Разом з тим, на його замовлення Лабораторією спеціальних досліджень проведено дослідження та надано висновок спеціаліста з якого вбачається, що рукописний текст ухвали написано не суддею ОСОБА_7 а іншою особою, тобто на його думку було в такий спосіб розголошено таємницю нарадчої кімнати та порушено процедуру прийняття рішення, що є неприпустимим. А тому просить визнати такий доказ недопустимим.
Обвинувачений просить клопотання його захисника задовольнити.

Прокурор заперечив проти клопотань сторони захисту повністю, вважає такі безпідставним. Зокрема пояснив, що стороною захисту не оспорюється саме виготовлення імітаційних коштів, а лише його пакування, яке на його думку могли здійснити службові особи і це не є порушенням. Щодо іншого клопотання то зазначив, що висновок спеціаліста не є доказом виготовлення ухвали слідчого судді ОСОБА_7 іншою особою, разом з тим вказує, що стороною захисту не ставиться під сумнів підпис оскаржуваної ухвали слідчого судді. Просить в задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши доводи клопотань захисника, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Між тим, суд, враховуючи стадію судового розгляду, приходить до висновку про відсутність даних про те, що докази, які захисник просить визнати недопустимими доказами у справі, були зібрані не належним суб`єктом їх отримання, або що документи отримані з незаконних процесуальних джерел, чи з порушенням процесуального порядку отримання доказів, а також суд не вбачає істотних порушеннь прав людини і основоположних свобод людини в ході отримання оспорюваних доказів.

Заявлені в клопотанні докази, що їх просить визнати недопустимими захисник можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидності недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й уважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує обвинувачений, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 350, 369, 371 КПК України 2012р., суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання недопустимими фактичних даних які містяться у протоколі виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 29.03.2019 р. та про визнання недопустимими фактичних даних які містяться у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 8/1-917 від 29.03.2019 р., як очевидно недопустимими доказами - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1