ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/232/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції: 612/896/18
Категорія: ч.3 ст. 296 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 затверджена угода про примирення від 04.04.2019 року.

ОСОБА_7 , 1995 року народження, уродженкою с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, громадянкою України, офіційно не працевлаштованою, заміжнєю, яка має на утриманні малолітню дитину, має середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає у м. Лозова Харківської області, раніше не судимою,

- визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України та їй призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік із покладанням на неї певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком встановлено, що 26 травня 2018 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебувала в приймальному відділенні КП «Близнюківська ЦРЛ», що розташована за адресою: Харківська область, смт Близнюки, вул. Калинова, 3, з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи наміри на хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, не реагуючи на зауваження медичних працівників та працівників поліції, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання поведінки в побуті, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки і моралі, прагнучи протиставити себе суспільству, почала голосно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу медичних працівників та працівників поліції. На зауваження останніх не реагувала, ображала їх нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, штовхала працівників поліції та, вчиняючи активний опір, намагалась ударити їх ногами. Продовжувала свої хуліганські дії протягом тривалого часу, чим перешкоджала нормальній роботі лікарні та порушила внутрішній розпорядок у терапевтичному та неврологічному стаціонарних відділеннях лікарні, що супроводжувалось порушенням спокою стаціонарних хворих. На законні вимоги працівників поліції щодо припинення хуліганських дій ОСОБА_7 не реагувала. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи активний опір, схопила інспектора ГРПП Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , який перебував у форменому одязі працівника Національної поліції України з нагрудним знаком, та намагався припинити протиправні дії ОСОБА_7 , за ліву руку і вкусила його, спричинивши, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 140-ЛЗ/18, тілесні ушкодження у вигляді двох лінійно-смугастих саден на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які утворилися від дії тупо загострених предметів, якими могли бути нігті людини, смугастого садна у вигляді овалу на тильній поверхні лівої кисті в ділянці проекції 1-ої п`ясної кістки, яке утворилося від тупих твердих предметів з різко обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути зуби людини, садно на передній поверхні лівої гомілки в верхній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно 11.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01 Л 995р.).
Крім того, після неодноразових зауважень та попереджень про можливість застосування фізичної сили та спеціальних засобів працівники ГРПП Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області застосували до ОСОБА_7 спеціальний засіб - кайданки, при цьому остання продовжувала чинити активний опір, а саме: впиралася, штовхалася та ногами намагалась завдати удари працівникам поліції.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13 листопада 2018 року, ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 і після державної реєстрації шлюбу її прізвище значиться « ОСОБА_13 ».
На даний час нею отриманий паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 20.12.2018 на прізвище « ОСОБА_13 »

Не погодившись з цим вироком, заступник прокурора Харківської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, просив цей вирок скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Зазначив, що при затвердженні угод про примирення має враховуватись специфіка об`єкта посягання під час вчинення злочинів, де основним об`єктом є публічні інтереси, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт Вважає, що укладення угод в таких провадженнях не допускається.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, а також доводи обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області та вважали вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, на підставі норм ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах поданої прокурором апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про слушність її доводів, які підтверджуються фактичними та правовими обставинами.
Зокрема, ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, безпосереднім об`єктом якого є дотримання громадського порядку та моральності.
Проте, відповідно до п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» вбачається, що приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд має врахувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені, в тому числі, розділом ХІІ «Злочини проти громадського порядку та моральності» Особливої частини КК України, на що слушно звернув увагу прокурор в своїй апеляційній скарзі.
Оскільки протиправними діями обвинуваченої і спричинена шкода потерпілому ОСОБА_10 , однак, ця шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт суспільні відносини, які забезпечують громадський порядок.
Хуліганські дії ОСОБА_7 здійснювались у громадському місці, яким є приймальне відділення КП «Близнюківська ЦРЛ», вчинялися тривали час в присутності медичного персоналу та хворих, що перебувають на стаціонарному лікуванні, грубо порушувала рижим цієї медичної установи, а тому колегія суддів вбачає, що протиправні дії обвинуваченої посягали саме на суспільні відносини, які забезпечують громадський порядок.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що укладення угоди між обвинуваченою та потерпілим у цьому кримінальному провадженні є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.3 ст. 374, ст. 370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1,2,10, 15 ч.1 ст. 7 КПК України - верховенство права, законність, презумпція невинуватості та можливість реалізації права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

Зокрема, особливої уваги слід приділити висновкам Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Саламан проти Туреччини»).

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Отже, оскаржуваний вирок, внаслідок встановлення істотних порушень КПК України скасовується з призначенням нового судового розгляду, оскільки колегія суддів вважає за необхідне дотриматися вимог ч.2 ст. 415 КПК України.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить ретельно перевірити доводи апелянта, а також дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 6; 409 ч.1 п.3; 412 ч.1; 418; 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 задоволити.

Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ ____________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4