В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5434/20
Провадження № 1-кп/210/790/20

"28" вересня 2020 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровскої області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000811 від 04.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чита Російської Федерації, громадянки України, освіта вища, заміжньої, працює головою ОК «ЖБК Авангард», раніше не судима

прож. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 , КК України, який не оспорюється учасниками судового провадження.

04.06.2020 близько 8 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшла до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_2 , з метою вирішення питань з діяльністю ОК «ЖБК Авангард».

Так, ОСОБА_3 намагаючись припинити спілкування з ОСОБА_4 , умисно, з метою завдання фізичного болю та спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, стоячи навпроти ОСОБА_4 , вкусила її за зап`ястя лівої руки, після чого завдала декілька ударів кульковою ручкою, що тримала в руках, тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця і саден зап`ястя лівої руки.

В результаті умисного нанесення ударів ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців верхніх кінцівок і саден лівої кісті, що згідно з висновком експерта судово-медичного експерта № 1471 від 07.09.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_5 посилалася на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за її відсутності, потерпіла ОСОБА_6 згодна з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за її відсутності, а тому прокурор клопотала про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та призначення покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткоовуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення їй основного покарання у вигляді штрафу в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачена щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від її дій не настало, то суд вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткоовуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Матеріали кримінального провадження №0000811 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/5434/20, провадження №1-кп/210/790/20.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1