Справа № 134/1927/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

17 грудня 2020 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 10.10.2011 вироком Краматорського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;

- 16.12.2011 вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст. 297 ч. 2 , ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років обмеження волі;

- 15.10.2013 вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.11.2015 вироком Краматорського міського суду Донецької області ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 25.07.2018 згідно ухвали Дзержинського районного суду умовно-достроково звільнений з Торецької виправної колонії Донецької області № 2, невідбутий строк: 11 місяців 11 днів,

за підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Начальник Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прокурор мотивує клопотання тим, що 17.09.2020 близько 13.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, запросив неповнолітню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 де він проживає спільно із матір`ю ОСОБА_7 ОСОБА_8 , з метою вступити в статеві зносини із неповнолітньою ОСОБА_7 . Під час того, як ОСОБА_7 перебувала всередині будинку, ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства до неповнолітньої, підійшов до ОСОБА_7 та проти волі останньої, з використанням безпорадного стану потерпілої, обумовленого її неповнолітнім віком, почав обіймати та цілувати останню. Після чого, ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_7 на ліжко та, маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті із застосуванням фізичного насильства, утримуючи її руки, своєю рукою стягнув з неповнолітньої ОСОБА_7 джинсові штани синього кольору та спідню білизну рожевого кольору, після чого зняв з себе шорти чорного кольору та труси фіолетового кольору, розтуливши ноги неповнолітньої, без добровільної згоди, вступив із нею в статевий акт, пов`язаний із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 з використанням власних генеталій. В подальшому, того ж дня, через декілька хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на задоволення своєї статевої пристрасті із застосуванням погроз фізичного насильства, подавивши волю та супротив жертви, примусив неповнолітню ОСОБА_7 сісти на ліжко та без добровільної згоди з останньою, вступив з нею в статевий акт, пов`язаний із оральним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 з використанням власних генеталій. Після чого, ОСОБА_4 завів неповнолітню ОСОБА_7 до літнього душу та наказав, щоб остання помилася, одразу після того, як ОСОБА_7 помилася, пішла до місця свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно висновку експерта № 61 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців шиї і нижньої третини правого передпліччя. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого предмету, до яких відносяться руки людини. Дані тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості. Дані тілесні ушкодження можуть вважатися характерними для насильницького утримання ОСОБА_7 . Також у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді свіжих розривів дівочої перетинки. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого твердого предмету, до яких відносяться як руки людини так і статевий член в стані ерекції, незадовго до огляду потерпілої. Згідно висновку експерта №38 від 22.09.2020 судово-імунологічної експертизи мазків з вмістом ОСОБА_7 сперматозоїди знайдено, що підтверджує статевий акт 17.09.2020 року. 17.09.2020 та 12.10.2020 у кримінальному провадженні призначено проведення двох судово молекулярно-генетичних експертиз, які спрямовано до Вінницького НДЕКЦ МВС України. 29.10.2020 у кримінальному провадженні призначено амбулаторну психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_4 , яку направлено для виконання до психіатричного відділення «КПН ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР». 17 вересня 2020 о 17 год. 09 хв. ОСОБА_4 затриманою порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення у зв`язку із тим, що безпосередньо після вчинення злочину сукупність очевидних ознак на місці події, вказувало на те, що саме ним вчинено злочин. 18.09.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України. Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 18.09.2020 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 15 листопада 2020 року включно. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 60 діб, тобто до 18 грудня 2020 року включно. Таким чином, як вбачається наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце і під час досудового розслідування та, станом на сьогодні, продовжують існувати і не зменшилися, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства, ніде не працював та схильний до вживання спиртних напоїв; незаконно впливати на свідків та потерпілу, задля уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, зокрема вчиняти погрози відносно свідків та потерпілої; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий та може продовжити злочинну діяльність; переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки не має постійного місця проживання. Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання до 12 років позбавлення волі, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування в межах строку досудового розслідування. Тобто, за сукупності таких обставин, доцільно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обраного 18.09.2020 ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду та продовженого ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12.11.2020 оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, його належну поведінку та попередження вчинення ним нових злочинів. Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 який вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання до 12 років позбавлення волі, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строком 60 днів. Прокурор просила клопотання задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання. Заслухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне. Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України. Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи. Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи. Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, тобто у вчинені особливо тяжкого злочину. Також, суд керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. На даний час в судовому засіданні докази сторони обвинувачення та захисту не досліджені. З практики ЄСПЛ вбачаються та діють принципи конвенційного прецедентного права як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: 1. ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року; 2. ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя ( рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року). Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, а також те, що ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування не зменшились, а також те, що ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення умисних злочинів, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі терміном до дванадцяти років, оскільки родом із м. Краматорськ Донецької області та у Крижопільському районні Вінницької області проживає тимчасово, ніде не працював та схильний до вживання спиртних напоїв; незаконно впливати на свідків та потерпілу, задля уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, зокрема вчиняти погрози відносно свідків та потерпілої; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий та може продовжити злочинну діяльність; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад затягувати судовий розгляд справи, застосування щодо нього інших видів запобіжних заходів є неможливим, тому суд, вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчинив злочин з застосуванням насильства суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави в даному кримінальному провадженні. У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 197, 196, 199, 205, 331 395 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання начальника Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Краматорськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15.02.2021, включно. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження. Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: