Справа №635/4870/20
Провадження №1-кп/635/1089/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000179 від 13 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
02 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання власника арештованого майна ОСОБА_9 , в якому остання просила скасувати арешт, накладений на автомобіль «СУБАРУ ФОРЕСТЕР» дрз НОМЕР_1 , що належить їй на праві власності та повернути транспортний засіб власнику.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зазначила, що даний транспортний засіб речовим доказом не визнавався.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зазначив, що даний автомобіль не є доказом у кримінальному провадженні та на підставі 290 КПК України не відкривався.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовільнити клопотання власника майна про скасування арешту майна, повернути транспортний засіб власнику.
Представник потерпілого ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 підтримали думку представника потерпілого ОСОБА_6 , не заперечували проти задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання про скасування арешту майна таким, що підлягає задоволенню.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Пунктом 2 ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_10 від 19 лютого 2020 року по справі №554/1173/20 (провадження 1-кс/554/2559/2020) у рамках кримінального провадження №0000179 від 13 лютого 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, було накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 13.02.2020, в тому числі на машину Субару Форестер дрз НОМЕР_1 , користувачем якої є ОСОБА_11 , 02.11.1987, а власником дружина останнього. Визначено місце зберігання автомобіля - штраф майданчик, розташований за адресою: місто Харків, вулиця Пушкінська, буд. 104.
Підставою для накладення арешту на вказане рухоме майно стала достатність підстав вважати, що транспортний засіб є об`єктом кримінально протиправних дій та міг зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу - автомобіля «Subaru Forester», загальний легковий універсал - В, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_9 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність необхідності у подальшому арешті транспортного засобу «Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , встановленому ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 лютого 2020 року, у зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії та експертизи дослідження транспортного засобуавтомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також з урахуванням того, що даний транспортний засіб речовим доказом не визнавався, клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 174 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання власника арештованого майна ОСОБА_9 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна автомобіля «Subaru Forester», загальний легковий універсал - В, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , зобов`язавши посадових осіб, відповідальних за збереження вказаного арештованого майна, повернути його власнику.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1