УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2020 Справа №607/8718/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.296 КК України, -

встановив:
Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.296 КК України.

У поданому клопотанні зазначено наступне: «На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.296 КК України.

Встановлено, що 10.04.2014 року близько 04 год.30 хв. ОСОБА_6 , який перебував у холі нічного клубу «Бомба» по вул. Братів Гжицьких у м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно наніс громадянину ОСОБА_7 один удар в область лівої половини обличчя та один удар в область шиї.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Крім того, 19 вересня 2018 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , шляхом віджиму вікна проник в приміщення квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_8 , звідки викрав кутову шліфувальну машинку (болгарку) торгівельної марки «Інтерскол» вартістю 844 грн. 50 коп., перфоратор торгівельної марки «Ростех» вартістю 856 грн. 27 коп.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 сг.185 КК України, крадіжка, вчинена повторно, із проникненням в житло.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтоване обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.296, ч.3 ст.185 КК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Під час оцінки в сукупності всіх обставин, керуючись ст. 178 КПК України, потрібно врахувати те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що стверджується вимогою про судимість.

Обвинувачений схильний до здійснення кримінальних правопорушень, не став на шлях виправлення і може продовжити злочинну діяльність.

Також, ОСОБА_6 усвідомлює, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, він офіційно не працює, відповідно відсутні кошти для відшкодування майнової шкоди, що слугуватиме підставою для зміни місця проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від LI0.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі акторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Враховуючи викладене вважаю, що існують достатні підстави, які обґрунтовують ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КГІК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), а також ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому (підозрюється, обвинувачується особа).

Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, )скільки ОСОБА_6 в міру тяжкості покарання яке йому загрожує, віку, соціальних зв`язків в м. Тернополі, репутації, попередніх судимостей, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, розміру спричиненої та не відшкодованої потерпілому майнової шкоди не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що клопотання підтримує повністю посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що заперечує щодо задоволення клопотання, оскільки прокурором не доведено необхідності застосування виняткового запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що підтримує доводи захисника.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши клопотання сторони обвинувачення, суд приходить до наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

На думку суду, із наявних матеріалів судового провадження вбачається достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.296 КК України.

Крім цього стороною обвинувачення доведено ризики зазначенні в ст.177 КПК України зокрема:

ОСОБА_6 усвідомлює, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, він офіційно не працює, відповідно відсутні кошти для відшкодування майнової шкоди, що слугуватиме підставою для зміни місця проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне. Також обвинувачений ОСОБА_6 схильний до здійснення кримінальних правопорушень, не став на шлях виправлення і може продовжити злочинну діяльність.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

ЄСПЛ через призму рішень зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Із змісту клопотання сторони обвинувачення не вбачається належного обґрунтування обставин, які б вказували на те, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків, а лише вказано певні припущення.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При обранні запобіжного заходу суд також враховує, тяжкість інкримінованого правопорушення, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки особи та інші характеризуючи дані.

Проаналізувавши наведене у сукупності приходжу до переконання, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували обставини, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити виконання підозрюваною своїх обов`язків, тому клопотання доцільно задовольнити частково обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час із покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись статтями 8, 29, 129 Конституції України, Главою 18 КПК України суд, -

постановив:
Клопотання задовільнити частково, ОСОБА_6 обрати та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з 21 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку за адресою АДРЕСА_1 , на два місяці з 25 вересня 2020 року до 24 листопада 2020 року.

На ОСОБА_6 покласти обов`язки:

-прибувати до суду за викликом;

-не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

-повідомляти суду про зміну свого місця проживання, роботи;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

на строк два місяці до 24 листопада 2020 року.

Копію ухвали надати органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного і повідомити про це слідчому у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, строк дії ухвали закінчується 24 листопада 2020 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали негайно вручити учасникам

Головуючий суддяОСОБА_1