Ухвала
Іменем України
4 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 618/572/18
провадження № 51- 4067 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 06 вересня 2019 року касаційна скарга засудженого ОСОБА_5 повернута на підставі п.1 ч.3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки ним не усунуто в повному обсязі недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2019 року. При цьому, Суд в ухвалі від 06 вересня 2019 року зазначив про передбачене ч.4 ст. 429 КПК, право повторного звернення з касаційною скаргою у межах строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 16 березня 2020 року касаційна скарга засудженого ОСОБА_5 повернута на підставі п.3 ч.3 ст. 429 КПК, оскільки його скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і в той же час ним не порушувалось питання про поновлення цього строку.
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 20 липня 2020 року на підставі п.3 ч.3 ст. 429 КПК відмовлено засудженому ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього, а касаційна скарга повернута ОСОБА_5 .
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , у якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку зазначених судових рішень з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Водночас, захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, при цьому в клопотанні зазначає про те, що засудженим ОСОБА_5 була подана касаційна скарга у строк, передбачений КПК, однак була залишена без руху, тому вважає за необхідне поновити строк подання касаційної скарги про перегляд судових рішень в касаційному порядку.

Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів, дії, в тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій юридично нікчемними.
30 липня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання та касаційна скарга захисника ОСОБА_4 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року, тобто через значний проміжок часу, поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, який минув 02 жовтня 2019 року.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, скаржник не зазначив жодних поважних причин його пропуску, тому на думку Суду, не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення строку касаційного оскарження.

Посилання у клопотанні на те, що засудженим ОСОБА_5 була подана касаційна скарга у строк, передбачений КПК, однак була залишена без руху, не може бути визнано безумовною поважною причиною пропуску стороною захисту цього строку. Подання засудженим касаційної скарги вчасно до суду касаційної інстанції лише підтверджує факт використання ним процесуального права на оскарження судових рішень щодо нього та їх перегляд в касаційному порядку, що ніяким чином не могло перешкодити стороні захисту також подати касаційну скаргу в інтересах засудженого,в межах передбаченого законом трьохмісячного строку.
Інших причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні захисником не наведено.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Керуючись ст.429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Дворічанського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року.
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 липня 2019 року, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3