Дата документу 24.11.2020 Справа № 334/4561/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/4561/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/1057/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого.

Згідно зі змістом ухвали, 06.08.2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, в порядку ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя вислухавши заявника, дослідивши матеріали провадження дійшов висновку, що скарга заявника є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Із скарги ОСОБА_6 вбачається, що заявник просить зобов`язати начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вчинити ряд дій, які є повноваженнями слідчий органів в ході проведення досудового розслідування, скасувати повідомлення начальника Дніпровського ВП в Запорізькому районі в Запорізькій області ОСОБА_7 від 23.08.2018 року, постанову оперуповноваженого Запорізького РВ УМВС в Запорізькій області про відмову у порушенні кримінальної справи від 06.04.2012 року.

Скаржником подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню.

Окрім того, відповідно до документів провадження, доданих до скарги, встановлено, що в провадженні органів досудового розслідування перебували та перебувають кримінальні провадження за фактами, викладеними в скаргах, в яких органом досудового розслідування вже проводиться досудове розслідування, зокрема кримінальне провадження №0000065 від 12.01.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та в яких вже дано оцінку доводам і обставинам, на які посилається скаржник.

Слідчим суддею встановлено, що заявник просить внести відомості до ЄРДР, фактично зводяться до того, щоб до ЄРДР внести відомості за тими самими подіями, але з додатковою кримінально-правовою кваліфікацією визначеною заявником самостійно.

КПК України не передбачає повторного внесення відомостей до ЄРДР за однією і тією ж заявою або одним і тим самим повідомленням про вчинення злочину.

В апеляційній скарзі заявник вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення положень КПК України.
Просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2020 року, матеріали повернути в суд першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; скаржника, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявника задоволенню не підлягає.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги заявника, колегія суддів знаходить обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Згідно ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

В той же час, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст.340 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Колегія судді відповідно до матеріалів провадження вважає, що ОСОБА_6 подав скаргу на рішення, дії та бездіяльність слідчого, що не підлягають оскарженню, у зв`язку з чим суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні скарги заявнику, в цій частині.

Щодо вимог скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000359 від 12.03.2013 та внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.40 КПК України слідчий має право приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України.

Згідно матеріалів провадження вбачається те, що заявник пропустив строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000359 від 12.03.2013.

ОСОБА_6 при зверненні до слідчого судді просив поновити пропуск строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки з постановою його було ознайомлено лише у 2016 році, а тому на його думку строк звернення зі скаргою ним пропущено з поважних причин.

Питання про оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000359 від 12.03.2013, вже було предметом судового розгляду, за результатами якого заявнику було відмовлено у задоволенні вимоги про оскарження процесуального рішення слідчого.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що скарга ОСОБА_6 в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до матеріалів провадження встановлено, що в провадженні органів досудового розслідування перебували та перебувають кримінальні провадження за фактами, викладеними в скаргах, в яких органом досудового розслідування вже проводилося досудове розслідування та в яких вже дано оцінку доводам і обставинам, на які посилається скаржник.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги заявника в частині зобов`язання внести відомості до ЄРДР, фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями посадових осіб органів досудового розслідування та повторного проведення розслідування за фактами, які вже перевірялися.

КПК України не передбачає повторного внесення відомостей до ЄРДР за однією і тією ж заявою або одним і тим самим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Висновок слідчого судді щодо невідповідності питань, які порушені скаржником, відповідає положенням ст.303 КПК України, є законним і обґрунтованим. Висновки слідчого судді узгоджуються із висновками зробленими в узагальненні ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування».

Апеляційна скарга може бути задоволена апеляційним судом у разі, якщо вона містить посилання на те, в чому полягає неправильність оскаржуваного судового рішення та містить визначені чинним процесуальним законом підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції. Лише за об`єктивного підтвердження таких підстав можливе скасування оскаржуваного судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 фактично копіює доводи, які зазначені в скарзі до слідчого судді, однак не спростовує правильність висновків суду.

Апелянт в свою чергу фактично виражає незгоду з ухвалою слідчого судді, не вказує аргументовані доводи чому висновки слідчого судді є необґрунтовані чи невмотивовані.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді через доводи, наведені в апеляційній скарзі і доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, в порядку ст.303 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4