Справа № 991/7083/20
Провадження1-кс/991/7281/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , поданою в інтересах ОСОБА_6 , на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_4 , просить: скасувати постанову детектива Національного бюро ОСОБА_5 про у відмову в задоволенні клопотання від 30.07.2020 у кримінальному провадженні № 0000581 від 16.10.2019; зобов`язати детектива ОСОБА_5 або інших уповноважених осіб відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 від 16.10.2019 та провести слідчі дії: допитати в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі Національне бюро) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 від 16.10.2019.

Фактично предметом розслідування у провадженні є обставини будівництва ПП «Ремерцентр» у 2008-2012 роках системи відводу стічних вод від станції біологічної очистки «Північна» в місті Одеса на об`єкті «Глибоководний випуск», яке здійснювалося за рахунок державних коштів.

Оголошена ОСОБА_6 підозра доводиться стороною обвинувачення, крім іншого, експертизами: висновком експерта № 19/13-2/105-СЕ/17 від 13.03.2018 та висновком експертизи № 34 Е від 08.06.2018.

Документи, які стали об`єктом дослідження експертиз, покладених в основу підозри ОСОБА_12 підлягають обов`язковій оцінці на предмет їх допустимості та достовірності. Стороною захисту, за результатом вивчення покладених в основу підозри документів встановлено, що вони зібрані з істотним порушенням КПК України, мають внутрішні логічні помилки, які викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності, та вважає, що їх можливо усунути шляхом проведення допиту осіб, які складали акти за наслідком проведення ревізій.

Хоча досудове розслідування у кримінальному провадженні 14.11.2019 і зупинене у зв`язку з розшуком ОСОБА_6 , на думку захисника, у кримінальному провадженні №0000581, слід провести допит осіб, які складали акти за наслідком проведення ревізій.

31.07.2020 на ім`я детектива ОСОБА_5 стороною захисту направлено клопотання про проведення слідчих (розшукових) і процесуальних дій, а саме: допитати в якості свідків осіб, якими проводилася ревізія у 2012 році, за результатами якої складено акт № 06-19/99 від 24.02.2012, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та допитати в якості свідків осіб, якими проводилася ревізія у 2013 році, за результатом якої складено акт № 06-76/65 від 20.12.2013, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з приводу обставин проведення ревізії.

07.08.2020 детектив ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчих (розшукових) дій.

Адвокат ОСОБА_4 зазначає, що постанова детектива є немотивованою, формальною та шаблонною, а також такою, що не узгоджується з вимогами КПК України та матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим на думку скаржника підлягає скасуванню.

Крім того, вважає, що висновок детектива про відсутність потреби допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не узгоджується з матеріалами кримінального провадження, оскільки допит вказаних свідків є вкрай необхідним для встановлення по справі об`єктивної істини.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні позицію, висловлену у скарзі, підтримав, просив її задовольнити.

Детектив Національного бюро ОСОБА_5 у судовому засіданні виступив проти задоволення скарги. Пояснив, що постанова є обгрунтованою та мотивованою, детективом зазначені нормативні акти, на які він посилається, тому підстави для скасування відсутні. Уоргану досудового розслідування відсутні потреби у встановлені інших обставин кримінального провадження, оскільки висновки експертів № 19/13-2/105-СЕ/17 від 13.03.2018 та № 34 Е від 08.06.2018 грунтуються не лише на висновках ГУ ДФС, а і на інших матеріалах, зібраних під час досудового розслідування та наданих на експертизу.

Заслухавши пояснення адвоката та детектива, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.
Підставою для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України). Слідчі дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК України).
Отже, відповідно до ст. 223 КПК України має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Під час розгляду скарг на відмову детектива, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя, враховуючи завдання кримінального провадження, має встановити, чи була така відмова обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту. Крім цього, оцінці підлягає і саме клопотання учасника кримінального провадження на предмет його обґрунтованості та доцільності.
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № від 16.10.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 15 ч. 5ст. 191, ч, 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України.

З наданих до скарги матеріалів встановлено, що у межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 11.02.2019, в тексті якої міститься посилання на висновок експерта судово - економічної експертизи № 19/13-2/105-СЕ/17 від 13.03.2018 та висновок судово-економічної експертизи № 34 Е від 08.06.2018.

Встановлено, що 31.07.2020 захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 направив на ім`я детектива Національного бюро ОСОБА_5 клопотання про проведення слідчих (розшукових) і процесуальних дій, у якому просив:
відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні у звязку з потребою проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;
з метою отримання (збирання) доказів та перевірки вже отриманих доказів невідкладно провести у кримінальному провадженні № 0000581 від 16.10.2019 за підозрою ОСОБА_6 наступні слідчі дії:
-допитати в якості свідків осіб, якими проводилася ревізія у 2012 році за результатами якої складено акт № 06-19/99 від 24ю.02.2012, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з приводу обставин, описаних в мотивувальній частині клопотання;
-допитати в якості свідків осіб, якими проводилася ревізія у 2013 році за результатом якої складено акт № 06-76/65 від 20.12.2013, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу обставин, описаних в мотивувальній частині клопотання;
відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України зазначені слідчі дії провести за його участю.
07.08.2020 детектив Національного бюро ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 31.07.2020, пославшись на те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581 від 16.10.2019 зупинене з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Органом досудового розслідування виконані вимоги ч. 2 ст. 280 КПК України щодо проведення всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе, відсутні підстави для відновлення досудового розслідування. Потреба у додатковому встановленні інших обставин шляхом проведення слідчих (розшукових) дій також відсутня.

Перевіряючи обґрунтованість постанови детектива, слідчий суддя враховує, що ч. 5 ст. 40 КПК України встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Оскаржуване рішення детектива, з врахуванням положень ч. 5 ст. 40 КПК України, є законним, обґрунтованими, винесеним в межах повноважень, з дотриманням вимог, встановлених ст. 110 КПК України.
Так, у постанові від 07.08.2020 детективом викладено мотиви та обґрунтування, за яких він дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 .
Слідчий суддя наголошує, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Статтею 91 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Адвокат ОСОБА_4 обґрунтовує своє клопотання про забезпечення проведення допиту в якості свідків осіб, які складали акти за наслідком проведення ревізій тим, що у проведених на їх підставі судових експертизах наявні внутрішні логічні помилки, які є недопустимі та недостовірні, а також необхідністю з`ясування походження матеріалів для проведення ревізії. Адвокат вважає, що у інспекторів під час допиту потрібно з`ясувати: на підставі яких матеріалів проведена ревізія.

Детектив у судовому засідання наполягав, що висновки експертів грунтуються не лише на актах ревізії, а на всіх матеріалах справи у сукупності.

З наданих адвокатом до клопотання матеріалів слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до постанови Апеляційного суду міста Києва від 13.01.2012 (вих. № 32 ППР від 13.01.2012) та на підставі направлень на проведення ревізії № 97, 98 від 23.01.2012 та № 136 від 31.01.2012 проведена позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2010 по 31.12.2011. За результатом проведення вказаної позапланової ревізії, складений та підписаний ОСОБА_7 , а також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (із запереченнями) Акт від 24.02.2012 № 06-19/99.

При цьому, стороною захисту копія зазначеного Акту надана не в повному обсязі, надано лише 1, 4-54 аркуші. Слідчий суддя враховує, що оскільки вказано позапланова ревізія проводилася відповідно до постанови Апеляційного суду міста Києва від 13.01.2012 (вих. № 32 ППР від 13.01.2012), то питання проведення ревізії було предметом судового контролю.

Окрім того встановлено, що відповідно до п. 5 Основних напрямів контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції та її територіальних органів на 2013 рік, затверджених розпорядженням КМУ від 20.02.2013 № 101-р та п. 3.2 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на ІІІ квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 25.09.2013 № 1901, від 31.10.2013 № 2384, від 21.11.2013 № 2576 проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації за період з 01.06.2010 по 30.09.2013. За результатом проведення вказаної позапланової ревізії, складений та підписаний ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , Акт від 20.12.2013 № 06-76/65.
При цьому, стороною захисту копія зазначеного Акту надана не в повному обсязі, надано лише 1, 120-154 аркуші.

Відсутність інших аркушів Акту від 24.02.2012 № 06-19/99 та Акту від 20.12.2013 № 06-76/65 позбавляють слідчого суддю можливості перевірити чи зазначені у Актах матеріали, на підставі яких членами ревізійних комісій складені ці акти.

До скарги стороною захисту надано копії витягів із експертних висновків, а саме: висновок № 19/13-2/105-СЕ/17 від 13.03.2018 -сторінки 1, 36-38, та висновок № 34 Е від 08.06.2018 - сторінки 1, 83. Сторінки висновків, на яких вказано перелік матеріалів, які передані експертам для дослідження, відсутні.

Неможливість встановити зазначені обставини, в свою чергу, позбавляють слідчого суддю можливості здійснити перевірку вказаних у скарзі фактів та надати їм відповідну оцінку, зокрема щодо необхідності допиту вказаних у скарзі осіб, з метою досягнення мети проведення вказаної слідчої дії.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою (п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Таким чином, викладені у скарзі доводи адвоката ОСОБА_4 на обґрунтування незаконності винесеної детективом Національного бюро ОСОБА_5 від 07.08.2020 не знайшли підтвердження під час розгляду скарги на рішення детектива.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1