КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Бориспільської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без задоволення.
Також в ухвалі зазначено, що вона апеляційному оскарженню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу по суті справи.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що у зв`язку з карантином Бориспільська місцева прокуратура не веде прийом громадян. Звернення до Бориспільської місцевої прокуратури збирають у скриньку для звернень без відмітки про одержання або електронною поштою.
3 листопада 2020 року апелянт електронною поштою направив до Бориспільської місцевої прокуратури заяву про кримінальне правопорушення слідчим СВ Бориспільського відділу поліції ОСОБА_6 , у провадженні якої знаходиться кримінальне провадження № 0000091, і просив внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 382 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вжити заходів для проведення досудового розслідування/направлення матеріалів за підслідністю. У зв`язку з тим, що відповіді у встановлений законом строк він не отримав, змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав. Однак, слідчий суддя не надав оцінки зазначеним обставинам.
Як вказується в апеляційній скарзі, звернення апелянта до прокуратури підтверджується також листом від 4 листопада 2020 року № 40-3406 вих. 20, який отримано апелянтом простим поштовим повідомленням 14 листопада 2020 року. У зазначеному листі керівник Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 вказав, що на виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року, яким зобов`язано слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000091 від 12 серпня 2020 року, розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_5 від 1 жовтня 2020 року про призначення економічної експертизи, слідчим ОСОБА_6 клопотання розглянуто та надано письмову відповідь. З огляду на викладене керівник Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 дійшов висновку, що підстави для внесення за заявою апелянта від 3 листопада 2020 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.
Крім того апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що у листі від 13 жовтня 2020 року № 18754/109/1002/05, тобто, майже через два тижні після надходження клопотання до поліції, слідчий ОСОБА_6 зазначила що на даний час вирішується питання про доцільність задоволення даного звернення, про результати розгляду якого його (Щегеля) буде повідомлено додатково. Більше ніякої інформації, у тому числі після ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року, яким було зобов`язано слідчого розглянути клопотання про призначення економічної експертизи, від слідчого він (Щегель) не отримував.
Окрім того, як зазначає апелянт, ухвала суду є незрозумілою, оскільки зі змісту ухвали, крім того, що апелянт звернувся до слідчого судді 4 листопада 2020 року та просив зобов`язати Бориспільську місцеву прокуратуру внести відомості до ЄРДР відповідні відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України, не зазначено більше ніяких обставин справи. При цьому слідчий суддя зазначив, що ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає, чим порушив право потерпілого на оскарження, визначене ст.ст. 392, 395 КПК України.

ОСОБА_5 та прокурор, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
Від ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.
Від прокурора будь-яких заяв та клопотань не надійшло.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів доходить висновку про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Другий сенат Конституційного Суду України 17 червня 2020 року ухвалив Рішення у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 , яким визнав неконституційними положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України
Конституційний Суд, ухвалюючи рішення, дійшов висновку, що реалізація конституційного права на судовий захист передбачає можливе оскарження в суді рішень і дій (бездіяльності) державних органів. Тому законодавець при встановленні системи судоустрою, процедури оскарження, підстав для скасування або зміни судових рішень судами вищих інстанцій має виходити з конституційних принципів і цінностей та відповідних міжнародних зобов`язань України, зокрема щодо ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина.
На переконання Конституційного Суду, право на судовий захист як гарантія захисту та поновлення системи прав і свобод знаходить вияв, коли через бездіяльність державних органів особа позбавлена доступу до суду. Звертаючись до уповноважених державних органів із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, особа очікує на захист своїх охоронюваних прав, свобод та законних інтересів. Відтак, брак судових гарантій у питанні початку кримінального провадження перешкоджає захисту її порушених прав, що закріплені у статті 55 Конституції України.
Отже, це означає, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях. Крім того, обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора у зв`язку з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відповідної заяви має забезпечити особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
З огляду на викладене, Конституційний Суд України постановив: 1. визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
2. Положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає оскарженню в апеляційному порядку, на що обґрунтовано послався ОСОБА_5 в апеляційній скарзі.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як свідчить ч. 2 вказаної норми процесуального закону.
Згідно з ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення - не допускається.
На підставі ч. 4 цієї статті, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена на досудовому провадженні.

З матеріалів судового провадження встановлено, що 4 листопада 2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по його заяві щодо умисного невиконання слідчим Бориспільського ВП ГУ НП в Київський області ОСОБА_10 ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року, поданій до Бориспільської місцевої прокуратури, яка зареєстрована 3 листопада 2020 року за вх.№ 8945. Оскільки відповідно до положень ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, просив зобов`язати Бориспільську місцеву прокуратуру на підставі його (Щегеля) заяви внести відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 382 КК України (ас. 1).
До скарги долучена копія заяви ОСОБА_5 на ім`я керівника Бориспільської місцевого прокуратури ОСОБА_8 , в якій ОСОБА_5 виклав обставини, які, на його думку, свідчать про вчинення слідчим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, та просив внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР (ас. 2). .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Бориспільської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без задоволення.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 взагалі звертався із заявою до Бориспільської місцевої прокуратури. При направленні скарги до суду скаржник додав до неї лише роздруковану на принтері заяву про вчинене кримінальне правопорушення, на якій відсутні будь-які відмітки про одержання її Бориспільською місцевою прокуратурою чи направлення її на їхню адресу (ас. 11).

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким рішенням слідчого судді, оскільки у заяві ОСОБА_5 зазначений вхідний реєстраційний номер його заяви, а саме, вх.№ 8945, і з метою перевірки доводів скарги слідчий суддя не позбавлений був можливості з`ясувати вказані обставини під час розгляду скарги. Проте, слідчий суддя, не розглядаючи скаргу по суті, обмежившись посиланням на відсутність доказів на підтвердження подання скарги ОСОБА_5 , прийняв рішення про відмову у задоволенні скарги, чим допустив неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, з урахуванням положень п.1, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України ухвала слідчого судді підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи скарги та прийняти законне та обґрунтоване рішення. З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Бориспільської місцевої прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишено без задоволення, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2