Провадження № 1-кс/161/7898/20
У Х В А Л А
про арешт майна

м. Луцьк 06 листопада 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 28.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання вмотивоване тим, що 28.10.2020 близько 11.00 год в с. Боратин Луцького району по вул. Прилісній, було зупинено гр. ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , у якого в ході огляду було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину, невідомого походження, білого-рожевого кольору вагою близько 2 грамів зовні схожу на наркотичну, яку останній зберігав без мети збуту

Відомості про даний факт 28.10.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227.

З огляду на обставини вчинення розслідуваного злочину та наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або пошкодження необхідних слідству відомостей, які можуть бути використані в суді як докази, з метою належного збереження речових доказів та їх дослідження, просить слідчого суддю клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання просить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Луцьким РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000227 від 28.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна з підстав того, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, хоча закон не вимагає аби ці докази були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.

Таким чином,зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, а тому з метою належного збереження речових доказів та дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 28.10.2020 року, а саме, на порошкоподібну речовину, невідомого походження, білого-рожевого кольору вагою близько 2 грамів зовні схожу на наркотичну.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На підставі ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1