ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 06 серпня 2020 року засуджений Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком терміном 2 роки, та 12.11.2019 Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3 направлено обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України до Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Звільнений 30.07.2020 під заставу, тобто підозрюваний на шлях виправлення не встав та вчиняє інші кримінальні правопорушення, будучи обізнаним, що у разі не виконання вимог статті 75 КК України йому загрожує реальна міра покарання, також не враховано, що під час обрання запобіжного заходу 20.11.2020 підозрюваний не з`явився до суду та в наступному судовому розгляді не надав документи, що підтверджували поважність його не явки до суду, але судом це не було враховано та застосовано нічній домашній арешт.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2020 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20.00 год. до 07.00 год за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 14.12.2020 року включно.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що підозра є обґрунтованою, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є мінімальним, так як ухвалою слідчого судді в межах іншого кримінального провадження від 12.09.2020 року за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на даний час закінчився та не продовжувався. Слідчим суддею враховані проблеми зі здоров`ям підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання ( наявність дружини та дитини, які також мають проблеми зі здоров`ям ), відсутність доказів порушення підозрюваним запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту (згідно ухвали від 12.09.2020 року ), відсутність доказів розміру завданої шкоди.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом огляду місця події від 06.08.2020 року в ході якого було підтверджено факт крадіжки; - протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_9 впізнав громадянина ОСОБА_8 ; - повідомленням про підозру від 15.10.2020 року; - висновком судової дактолоскопічної експертизи №19/104-7/3/1476.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, оскільки об`єктивно існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, так як підозрюваний раніше судимий, не має офіційного працевлаштування, відповідно офіційного джерела доходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, який має проблеми зі здоров`ям, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме дружину та дитину.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та із достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

При цьому також приймається до уваги, що протягом часу з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявного щодо ОСОБА_8 ризику.
Посилання в апеляційній скарзі, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 засуджений вироком Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 р. за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, був звільнений 30.07.2020 року під заставу, та підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в цьому провадженні.
Повідомлення про підозру в цьому провадження пред`явле 15.10.2020 року, відомості щодо неналежної процесуальної поведінки в цьому провадженні з цього часу відсутні.
Доводи апеляційної скарги щодо неявки підозрюваного в судове засідання 20.11.2020 року є необґрунтованими, так як відсутні відомості щодо виклику ОСОБА_8 до судового засідання.
Рапорти та повідомлення на а.с. 39-41 не містять відомостей щодо часу розгляду справи, а тому вважати їх підтвердженням належного повідомлення про місце і час розгляду справи ОСОБА_8 підстав не вбачається.
На цей час у цьому провадженні складено обвинувальний акт, а тому за правилами ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до абз. 8 ч.4 рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обгрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
А тому враховуючи зазначене, апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

_____________ _________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4