ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 07.12.2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5 ст. 190 ч.2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

На початку грудня 2019 року у обвинуваченого ОСОБА_3 спільно з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами шляхом обману під приводом укладення усних фіктивних угод з купівлі-продажу майна у мережі Інтернет.
Задля реалізації раніше виниклого злочинного умислу та досягнення корисливої мети незаконного збагачення при вчиненні злочину проти власності обвинувачений ОСОБА_3 спільно з невстановленою особою розробив злочинний план, відповідно до якого співучасники мали оформити для здійснення розрахунків та акумуляції отриманих незаконним шляхом грошових коштів у безготівковій формі банківську платіжку картку АТ КБ «Приватбанк», після чого шляхом розміщення фіктивних оголошень на платформі з продажу товарів у мережі Інтернет вводити в оману потенційних покупців неіснуючого товару шляхом повідомлення завідомо недостовірних відомостей, спонукаючи останніх до перерахування грошових коштів на відкритий розрахунковий картковий рахунок. Відповідно до розробленого злочинного плану, розпорядження отриманими незаконним шляхом грошовими коштами та формування частки з вирученої суми повинно було здійснюватися спільно з невстановленою особою, з врахуванням участі кожного співучасника у вчиненні кримінального правопорушення.
Так, 02 грудня 2019 року протягом робочого дня обвинувачений ОСОБА_3 , виконуючи умови попередньої змови з невстановленою особою, спрямованої на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до відділення АТ КБ «Приватбанк», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 3, де діючи у відповідності до раніше погодженого злочинного плану та відведеної йому ролі, умисно, усвідомлюючи злочинність послідуючого діяння, а також можливість настання суспільно-небезпечних наслідків надав співробітнику банку паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 20 березня 2002 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_3 та картку фізичної особи - платника податків № НОМЕР_2 задля приєднання до умов надання банківських послуг та оформлення картки для виплат АТ КБ «Приватбанк». Після підписання відповідної анкети-заяви про приєднання до умов та правил банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» для індивідуальних клієнтів обвинувачений ОСОБА_3 отримав у користування банківську картку № НОМЕР_3 .
Далі, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, обвинувачений ОСОБА_3 добровільно надав картку доступу до свого особистого рахунку з відомостями щодо ІПН-коду невстановленій особі для здійснення через нього транзакцій, що дало змогу організатору злочину безперешкодно вчинити кримінальне правопорушення, а саме, заволодіти чужим майном шляхом обману, а відтак обвинувачений ОСОБА_3 шляхом надання співучаснику засобу вчинення злочину сприяв його скоєнню. Після передачі платіжної картки у користування невстановленій особі ОСОБА_3 фактично втратив доступ до особистого рахунку та виконував пасивну роль у вчиненні злочину.
В послідуючому, 06 грудня 2019 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, невстановлена особа, використовуючи надану співучасником злочину обвинуваченим ОСОБА_3 банківську картку, діючи у відповідності до раніше погодженого злочинного плану та відведеної ролі, умисно, з корисливою метою незаконного збагачення, усвідомлюючи злочинність діяння, а також можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом повідомлення потерпілому ОСОБА_5 завідомо недостовірних відомостей (обману) щодо можливості продажу автомобільного обігрівача, спонукала останнього здійснити перерахування грошових коштів у розмірі 6000 гривень на картковий рахунок № НОМЕР_3 з вказівкою отримувача ОСОБА_3 . Далі, з метою приховування вчиненого злочину, на зазначену потерпілим ОСОБА_6 адресу поштового відділення невстановленою особою в порушення вимог усної домовленості та здійснених розрахунків було направлено безтоварну посилку (відправлення).
Після чого, досягнувши мети злочинного посягання шляхом зняття готівкових грошових коштів з банкомату №0644, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 69, співучасники розпорядилися грошовими коштами, отриманими кримінально протиправним шляхом, на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 6000 гривень.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у пособництві в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5 ст. 190 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у скоєному злочині визнав повністю, щиро покаявся та пояснив суду, що у грудні 2019 року він домовився із своїм знайомим з роботи на ім`я ОСОБА_7 про певні дії для скоєння злочину. Після чого, він прийшов до відділення банку "Приват Банк", де надав свої документи, задля отримання банківської картки, а отримавши банківську картку він передав її ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_7 в свою чергу виклав у мережі Інтернет оголошення із завідомо неправдивими відомостями про продаж автомобільного обігрівача на суму 6000 гривень, на яке відреагував ОСОБА_6 , та перерахував грошові кошти у сумі 6000 гривень на оформлену карту ним раніше карту. Після чого на адресу ОСОБА_5 було відправлено безтоварну посилку, а він разом з ОСОБА_7 розпорядились грошовими коштами у розмірі 6000 гривень на власний розсуд.
Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
При визначенні заходу примусу ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5 ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1