УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 063 16 від 13.09.2020за ознаками ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 063 16арешту на вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_1 , зразки та речі: зрізи нігтьових пластин, змиви з рук, змиви речовини бурого кольору, ніж з речовиною бурого кольору, футболку з плямами речовини бурого кольору, кофту з плямами речовини бурого кольору.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 13.09.2020 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, предметом, ззовні схожим на ніж, нанесла останньому не менше одного удару в область грудей зліва, де розташовані життєво важливі органи. Внаслідок цього ОСОБА_6 отримав колоту різану рану грудної клітини.

Під час огляду 13.09.2020 місця події органом досудового розслідування вилучені перелічені вище зразки та речі, які містять на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, тобто є речовими доказами.
У зв`язку з викладеним, прокурор просила накласти арешт на вилучені зразки та речі з метою забезпечення їх схоронності, як речових доказів.

У судове засідання прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Наданими прокурором матеріалами доведено, що зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_5 , змиви з рук останньої, ніж з речовиною бурого кольору, а також одяг з плямами речовини бурого кольору, вилучені під час огляду місця події, містять на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення, тобто мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки таке майно містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні 120 201 001 000 063 16 від 13.09.2020за ознаками ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України арешт на вилучені під час огляду 13.09.2020 квартири АДРЕСА_1 , зразки та речі:

-зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_5 ;

-змиви з рук ОСОБА_5 ;

-змиви речовини бурого кольору;

-ніж з речовиною бурого кольору, що упакований в поліетиленовий пакет № ЕХР 0219998;

-футболку з плямами речовини бурого кольору;

-кофту з плямами речовини бурого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1