Справа № 526/1493/20
Провадження № 1-кс/526/469/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м.Гадяч
Слідчий суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заступника начальника СВ ОСОБА_3
розглянувши клопотання заступника начальника СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000381 від 22.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

25 серпня 2020 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання заступника начальника СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000381 від 22.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що 22.06.2020 до Гадяцького ВП надійшло повідомлення слідчого Лебединського ВП ГУНП в Сумській області по факту звернення генерального директора ПП "Надь" ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що службові особи ТОВ "Полтавамолпрод", юридична адреса якого м. Гадяч вул. Будька, 45 А, умисно не виконують рішення Господарського суду Полтавської області від 10.05.2019 №917/156/19 з приводу стягнення з ТОВ "Полтавамолпрод" на користь ПП "Надь" заборгованості за поставлене молоко згідно договору поставки №84 від 01.11.2017 в сумі 2 242 674,35 грн.
22.06.2020 по даному факту СВ Гадяцького ВП відомості внесено до ЄРДР № 0000381 за ч. 1 ст. 382 КК України.
Допитаний представник потерпілого ПП «Надь» ОСОБА_5 пояснив, що 01 листопада 2017р. між Приватним підприємством «Надь», як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод», як покупцем був укладений Договір №84 поставки на поставку молока. У відповідності з умовами даного Договору Приватним підприємством «Надь» було передано ТОВ «Полтавамолпрод» протягом листопада 2017 р. листопада 2018р. молоко коров`яче незбиране ДСТУ 3662-97 на загальну суму 7 047 333,35грн. (сім мільйонів сорок сім тисяч триста тридцять три гривні 35 копійок).
В той же час Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» була проведена часткова оплата вартості поставленого молока на загальну суму 4 804 659,00грн. (чотири мільйони вісімсот чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок).
У зв`язку з непогашенням Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» заборгованості перед Приватним підприємством «Надь» за поставлене молоко, останнє звернулося з відповідним позовом до Господарського суду Полтавської області про стягнення такої заборгованості в примусовому порядку. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10 травня 2019р. по справі №917/156/19 було задоволено в повному обсязі позов Приватного підприємства «Надь» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» заборгованості в сумі 2 242 674,35грн. На виконання вищевказаного рішення Господарським судом Полтавської області було видано наказ від 04 червня 2019р. Даний наказ Господарського суду Полтавської області по справі №917/156/19 від 04 червня 2019р. разом із заявою про відкриття виконавчого провадження направлено для його примусового виконання в Гадяцький районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, яке в свою чергу такий наказ спрямувало для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (36014, м. Полтава, вул.Героїв пожежників,13). Однак, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Полтавамолпрод» на рахунок ПП «Надь» в жовтні 2019 надійшли кошти в сумі 120 000 грн., та в листопаді 2019 80 000 грн., які перераховані іншим підприємством ТОВ «ВКК Гадячсир» ().
На даний час заборгованість Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» перед Приватним підприємством «НАДЬ» не погашена в повній мірі та становить 2 042674, 35 грн. В зв`язку з цим у даному кримінальному провадженні в порядку ст.ст.61, 128 КПК України ПП «Надь» до ТОВ «Полтавамолпрод» заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків в сумі 2 076 314, 47 грн, завданих невиконанням рішення Господарського суду Полтавської області від 10.05.2019 №917/156/19 з приводу стягнення з ТОВ "Полтавамолпрод" на користь ПП "Надь" заборгованості за поставлене молоко згідно договору поставки №84 від 01.11.2017.
Відповідно до відомостей з інформаційних ресурсів Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України (НАІС) за ТОВ «Полтавамолпрод» ( ) рахуються транспортні засоби, а саме:
1.Автомобіль марки ВАЗ-2107, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_3 .
2.Автомобіль марки SKODA OCTAVIA, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_6 .
3.Автомобіль марки ГАЗ 2410, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1991 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_9 .
З метою відшкодування шкоди в сумі 2 076 314, 47 грн., завданої ПП "Надь" у зв`язку з невиконанням ТОВ "Полтавамолпрод" рішення Господарського суду Полтавської області від 10.05.2019 №917/156/19 з приводу стягнення з ТОВ "Полтавамолпрод" на користь ПП "Надь" заборгованості за поставлене молоко згідно договору поставки №84 від 01.11.2017, необхідно накласти арешт (заборону на використання, передачу розпорядження, відчуження) майна, належного ТОВ "Полтавамолпрод" з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову.
В судовому засіданні заступник начальника СВ ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила накласти заборону (арешт) на користування, розпорядження майном, належне ТОВ "Полтавамолпрод" ( ), що розташоване за адресою: м. Гадяч, вул. Полтавська, 27, оф.55, ліквідатором якого є ОСОБА_6 , за яким рахуються транспортні засоби, а саме:
-Автомобіль марки ВАЗ-2107, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_3 .
-Автомобіль марки SKODA OCTAVIA, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_6 .
-Автомобіль марки ГАЗ 2410, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1991 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_9 .
Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 22.06.2020 за №0000381, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
За даними інформаційних ресурсів Національної автоматизованої системи Головного сервісного центру МВС України за ТОВ «Полтавамолпрод» станом на 30.07.2020 зареєстровані: автомобіль марки ВАЗ-2107, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_3 ; автомобіль марки SKODA OCTAVIA, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_6 ; автомобіль марки ГАЗ 2410, категорія: ЛЕГКОВИЙ, білого кольору, 1991 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № НОМЕР_9 .
Дослідивши всі надані докази та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою: забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, визначив, що метою накладення арешту на майно є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Судом встановлено, що відомості про дану подію внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України відносно службових осіб ТОВ «Полтавамолпрод».
В судовому засіданні ініціатор клопотання пояснила суду, що кримінальне провадження ведеться не відносно юридичної особи приватного права, а стосовно посадових осіб товариства, коло яких буде визначено після проведення експертизи.
Крім цього, в матеріалах провадження є цивільний позов ПП «Надь» до ТОВ «ПОЛТАВАМОЛПРОД» про відшкодування майнової шкоди на суму 2 076314,47 грн. з метою забезпечення якого і подане клопотання про арешт майна.
При цьому звертаю увагу, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.05.2019 року у справі №917/156/19 вже стягнуто на користь ПП «Надь» вказану суму, тому прийняття такого позову у кримінальному провадженні є досить сумнівним, оскільки призведе до повторного притягнення юридичної особи до цивільної відповідальності за одне і те ж порушення, що категорично заборонено ст. 61 Конституції України.
При зверненні до суду з клопотанням про арешт майна слідчим не перевірено і до клопотання не додано жодних даних про те, чи відкрито виконавче провадження у справі №917/156/19 на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 10.05.2019 року, які виконавчі дії проведені та чи не накладався арешт на вказане майно у виконавчому провадженні.
Посилаючись на можливе притягнення до кримінальної відповідальності в подальшому посадових осіб товариства ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 , останні вже допитані в рамках кримінального провадження як свідки.
При цьому будь які обставини чи докази, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, доведеність слідчим мети застосування арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України у клопотанні не наведено. Будь - які підстави вважати, що вказане майно може зникнути або може бути приховане чи відчужене теж відсутні, як відсутні і будь які дані про наявність даних автомобілів в натурі, оскільки їх огляд не проводився і їх місце знаходження теж не вказано.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до розділу другого п. 2.6 п. 2 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому
ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
В даному випадку кримінальне провадження відносно юридичної особи приватного права не ведеться, хоча майно належить юридичній особі і позов у кримінальному провадженні пред`явлений до юридичної особи, а не службових осіб ТОВ «Полтавамолпрод», відносно яких відкрите кримінальне провадження.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно є безпідставним, оскільки на момент його розгляду жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, а також відсутні будь які інші докази, що можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 167-173, 236 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання заступника начальника СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000381 від 22.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1