Справа № 308/9683/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного власника майна ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020 за №0000336, погоджене прокурором про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020 за №0000336, погоджене прокурором про арешт майна.
Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Берегівському, Виноградівському, Іршавському, Хустському районах та м. Берегове Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, тобто являючись службовою особою державного органу, - яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи згідно ст. 6 Закону України «Про державну службу» державним службовцем, посада якої віднесена до категорії «Б», яка відповідно до ст.8 даного Закону зобов`язана:дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбаченихКонституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; вступив в позаслужбові корупційні стосунки з ОСОБА_6 та у період часу з 14.07.2020 по 03.09.2020 вчинив умисний корупційний злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.
Так, у клопотанні вказано, ОСОБА_4 ,працюючи на посаді начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Берегівському, Виноградівському, Іршавському, Хустському районах та м. Берегове Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, маючи, відповідно до підписаної ним посадової інструкції, затвердженої в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Закарпатській 01.12.2016, право користування відповідними інформаційними базами Держгеокадастру, а також володіючи інформацією про особливості проведення земельних аукціонів з продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, на початку липня 2020 року знаходячись в с. Довге, Іршавського району під час зустрічі із ОСОБА_6 , дізнавшись про намір останнього займатись сільським господарством, для чого йому необхідно земельну ділянку, запропонував ОСОБА_6 свої послуги у сприянні йому в безперешкодному оформленні земельних ділянок сільськогосподарського призначення, шляхом використання своєї посади та зв`язків в органах місцевого самоврядування, при цьому переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливим мотивом, в ході розмови висловив ОСОБА_6 вимогу передачі йому неправомірної вигоди з розрахунку одна тисяча доларів США за виділенні та передачі земельної ділянки площею 2 гектара.
В подальшому, як зазначає слідчий, ОСОБА_4 , реалізуючи свої корупційні наміри, направлені на отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам державної служби, в період з 14.07.2020 по 03.09.2020 систематично здійснював телефонні дзвінки останньому та пропонував йому різні варіанти виділення земельних ділянок в обхід вимог діючого законодавства.
Після цього, 03.09.2020 приблизно о 10 годині, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, із свого мобільного телефону зателефонував ОСОБА_6 та повідомив його про домовленість з приводу перемоги останнього на аукціоні з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 36 га, розташованої за межами населеного пункту с.Галоч Ужгородського району, при цьому висловив вимогу ОСОБА_6 щодо передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США, нібито за сприяння у виділенні та передачі в оренду вказаної земельної ділянки.
Під час чергової зустрічі, що мала місце 03.09.2020 о 17 годині 10 хвилин в приміщенні ресторанного комплексу «Хан», що розташований за адресою: Іршавський район, с. Сільце, вул.Молодіжна,3 , ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою свого протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер та караність своїх дій, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 14000 гривень в якості обумовленої раніше суми грошових коштів неправомірної вигоди, за сприяння у оформленні права оренди на земельну ділянку площею 36 га, розташованої за межами населеного пункту с. Галоч Ужгородського району
Слідчий вказує, що таким чином, ОСОБА_4 у період часу з 14.07.2020 по 03.09.2020 вимагав та отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США за сприяння у оформленні права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, та одержав від останнього 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень, після чого був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.
У клопотанні вказано, що за таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Як зазначено у клопотанні, 04.09.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині підтверджується заявою ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, допитом свідка ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події території рестораного комплексу «Хан», розташованого за адресою с. Сільце, вул. Молодіжна, 3, Іршавського району, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів, іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Абзацом другим частини першої даної статті передбачено обов`язок слідчого, прокурора вжиття необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 даного Кодексу арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Разом із тим, частиною п`ятою даної статті передбачено накладення арешту на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Частиною десятою вказаної статті допускається накладення арешту на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Слідчий у клопотанні вказує на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1540367); земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0008 площею 0,45 га, для індивідуального садівництва розташована в урочищі «Довга» на території Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 219).

Разом із тим у клопотанні вказано що згідно довідки з РСЦ МВС в Закарпатській області, територіальний сервісний центр №2146 за вих. №31/7/6-163 від 22.09.2020 згідно бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований наступний транспортний засіб: VOLKSWAGENPASSAT, 2003 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

У клопотанні вказано, що згідно поданої ОСОБА_4 , щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, він отримав доходи в сумі 323350 грн., має у власності житловий будинок, 8 земельних ділянок, один автомобіль (марки OLKSWAGENPASSAT, 2003 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ).

У клопотанні вказано, що приймаючи до уваги викладене, і те що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому зважаючи на обґрунтованість підозри, з метою забезпечення конфіскації мана в разі визнання ОСОБА_4 винним у інкримінованому йому злочині, на об`єкти рухомого та нерухомого майна належні останньому слід накласти арешт, керуючись ст. ст. 40,170-171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт із забороною розпорядження на наступні об`єкти рухомого та нерухомого майна зареєстровані за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), зокрема: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1540367); земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0008 площею 0,45 га, для індивідуального садівництва розташована в урочищі «Довга» на території Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 219); транспортний засіб марки VOLKSWAGENPASSAT, 2003 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили накласти арешт на: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1540367); земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0008 площею 0,45 га, для індивідуального садівництва розташована в урочищі «Довга» на території Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 219); транспортний засіб марки VOLKSWAGENPASSAT, 2003 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на майно підозрюваного. ОСОБА_5 , зокрема вказав на те, що будинок, на який слідчий просить накласти арешт знаходиться в іпотеці, а підстав для на накладення арешту не вбачається зі змісту клопотання.

Підозрюваний підтримав думку захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів клопотання встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020 за №0000336 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Разом із тим, у органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність у застосуванні такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
З матеріалів клопотання встановлено, що 04.09.2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині підтверджується заявою ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, допитом свідка ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події території рестораного комплексу «Хан», розташованого за адресою с. Сільце, вул. Молодіжна, 3, Іршавського району, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів, іншими матеріалами кримінального провадження.
Окрім того, як встановлено під час розгляду клопотання, 04.09.2020 року відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електричних засобів контролю.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_4 від посади начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Берегівському, Виноградівському, Іршавському, Хустському районах та м. Берегово управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Наказом від 30.09.2020 року останнього звільнено із займаної посади.
Слідчий суддя вважає доведеним обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Разом із тим згідно санкції інкримінованої ОСОБА_4 , ч. 3 ст.368 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Разом із тим згідно декларації поданої підозрюваним ОСОБА_4 останньому на праві приватної власності належить крім іншого:
житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1540367);
земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0008 площею 0,45 га, для індивідуального садівництва розташована в урочищі «Довга» на території Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 219).
транспортний засіб марки VOLKSWAGENPASSAT, 2003 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .
До матеріалів клопотання також додано копію довідки щодо Інформаціі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №224128903від 16.09.2020 р. згідно якої ОСОБА_4 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із тим, на вказаний об`єкт нерухомості накладено обтяження: заборона на нерухоме майно, тип обтяження іпотека, іпотеко держатель: ЗАТ КБ «ПриватБанк», майновий поручитель ОСОБА_4 , боржник за основним зобов`язанням ОСОБА_7 .
Окрім того, згідно копії довідки щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №224136681 від 16.09.2020 р., що додана до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 , на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0008 площею 0,45 га, для індивідуального садівництва розташована в урочищі «Довга» на території Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 219).
При цьому, згідно довідки з РСЦ МВС в Закарпатській області, територіальний сервісний центр №2146 за вих. №31/7/6-163 від 22.09.2020, копія якої міститься у матеріалах справи, згідно бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований наступний транспортний засіб: VOLKSWAGENPASSAT, 2003 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 170 КПК України, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Окрім того відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як уже зазначалося, слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_4 , об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, покарання за яке вразі визнання його винним, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави вважати, що суд, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Слідчим в клопотанні наведено достатньо аргументів що свідчать про існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є майно, що підлягає можливій конфіскації.
При цьому на переконання слідчого судді, у клопотанні доведено необхідність такого арешту, з вище зазначених підстав.

Щодо доводів захисника про те, що на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено заборону, тип обтяження іпотека, слід вказати наступне: КПК України, передбачено, зокрема ч. 1 ст. 173 КПК України, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також заборона вчинення дій іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вказаних обставин при розгляді клопотання не встановлено.

Натомість відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна…

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Перебування будинку в іпотеці банківської установи не є перешкодою для вирішенні питання про арешт майна. Поряд з цим, даних які б вказували на те, що згадане майно є спільною сумісною власністю подружжя, матеріали судового провадження не містять, і не підтверджено це в судовому засіданні.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість його конфіскації, в разі визнання підозрюваного виним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя переконаний, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість його кофіскації, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

З огляду на положення ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, з метою забезпечення можливості органам досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 2 ст. КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна, для його власника та враховуючи потреби досудового розслідування щодо втручання у права та інтереси власників майна на даному етапі кримінального провадження, слідчий суддя вважає вірним застосовувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, та вважає, що заборона розпорядження та відчужування вказаним нерухомим та рухомим майном забезпечить його збереження та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх, без позбавлення права користування та володіння ними.
Крім того, власники або володільці майна мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість його конфіскації, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020 за №0000336, погоджене прокурором про арешт майна задовольнити
Накласти арешт шляхом заборони розпорядження на наступні об`єкти рухомого та нерухомого майна зареєстровані за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), зокрема: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1540367); земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:0008 площею 0,45 га, для індивідуального садівництва розташована в урочищі «Довга» на території Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 219); транспортний засіб марки VOLKSWAGENPASSAT, 2003 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 без заборони власників або володільців майна права користування та володіння вказаними майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та фізичним особам, щодо майна яких вирішувалось питання про арешт.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1