ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/2500/2020
№ 1-кп/336/607/2020
30 листопада 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогуполівка, Вільнінського району, Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» на польській реєстрації реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух на зелений для себе сигнал світлофора по проїжджій частині вулиці Червоної, зі сторони вулиці Жуковського в напрямку проспекту Моторобудівників в місті Запоріжжі.

В цей час, в недозволеному для цього місці, на заборонений червоний сигнал світлофора, зліва-направо за напрямком руху автомобіля «Mercedes-Benz», проїжджу частину вулиці Червоної, в стані алкогольного сп`яніння (2,8 проміле), перетинав пішохід ОСОБА_7 .

Під час руху, в районі буд. №26, по вищевказаній вулиці, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість виявити своєчасно пішохода ОСОБА_7 та технічну можливість вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, не застосував своєчасних заходів, внаслідок чого передньою частиною кузову керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на останнього.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № 9-367 від 14.05.2020, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди в кареті швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1520 від 14.05.2020, смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови та правої нижньої кінцівки з відкритими переломами кісток склепіння та основи черепу, відкрити переломами кісток правої гомілки, що призвели до механічної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів кров`ю.

Всі ушкодження виявлені при проведені експертизи трупа ОСОБА_7 утворилися безпосередньо перед настанням смерті, в сукупності перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення, якими підтвердив вище перелічені обставини кримінального правопорушення, яке ставиться йому за провину. Так, пояснив, що 14 квітня 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин він керував автомобілем «Mercedes-Benz», їхав на зелений для себе сигнал світлофора по проїжджій частині вулиці Червоної, зі сторони вулиці Жуковського в напрямку проспекту Моторобудівників в місті Запоріжжі, але запізно помітив пішохода, який зліва-направо за напрямком руху автомобіля перетинав проїжджу частину вулиці Червоної, не встиг зупинити автомобіль, через що і сталася ДТП. У вчиненому щиро розкаявся.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № 9-367 від 14.05.2020 порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Аналогічного висновку дійшов експерт й за висновком інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № 9-333.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1520 від 14.05.2020 смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови та правої нижньої кінцівки з відкритими переломами кісток склепіння та основи черепу, відкрити переломами кісток правої гомілки, що призвели до механічної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів кров`ю. Всі ушкодження виявлені при проведені експертизи трупа ОСОБА_7 утворилися безпосередньо перед настанням смерті, в сукупності перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Не виключається утворення всього комплексу ушкоджень, виявлених при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди під час наїзду рухаючогося легкового транспортного засобу на пішохода в напрямку справа-наліво.

Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини, які відобразились у порушенні правил дорожнього руху, що потягло загибель людини, суд враховує і особу винуватого, склад його сім`ї та стан здоров`я: неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів не перебуває, не інвалід, має постійне місце проживання.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення основного покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім того, встановлено, що хоча обвинувачений і вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, він свою провину визнав повністю та критично ставиться до вчиненого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Ці обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного йому покарання за вчинений злочин, але в умовах застосування до нього вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, з урахуванням особи винуватого, який є таким, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наразі не підданий й адміністративному стягненню, характеризується позитивно, за наявності вказаних вище обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає можливим та доцільним при призначенні покарання не застосовувати до обвинуваченого позбавлення права керувати транспортними засобами, яке хоча і не є обов`язковим покаранням, але передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України в якості можливого додаткового покарання.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Оскільки проведення судових експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 3922,80 гривень.
Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.
Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3922,80 гривень.

Речовий доказ: автомобіль «Mercedes-Benz» на польській реєстрації, реєстраційний номер НОМЕР_1 , лишити ОСОБА_4 за належністю, скасувавши арешт, накладений на вказаний автомобіль ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 17.04.2020 року.
Інші речові докази по справі - одяг та взуття з трупа ОСОБА_7 , а саме: куртку, кофту, сорочку, пару кросівок, штани, труси та пару шкарпеток, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГНП в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1