ЄУН193/1003/20
Провадження №1-кп/193/121/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
11 вересня 2020 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000230 від 30.08.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта незакінчена вища, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 30.08.2020 року приблизно о 12:00 годині, приїхав до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , де також проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою поспілкуватися з останнім.

Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на проникнення в чуже житло, відкрив дерев`яні вхідні двері до будинку, які не були зачинені на замок та протиправно потрапив в середину.

Перебуваючи в будівлі потерпілої, ОСОБА_6 незаконно, незважаючи на намагання ОСОБА_4 випровадити його із житла, яка повідомила, що вдома більше нікого немає, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла, продовжував протиправно, без дозволу господарки знаходитися в приміщенні вказаного житлового будинку, порушивши при цьому право ОСОБА_4 на недоторканість її житла, гарантоване статтею 30 Конституції України, статтею 12 «Загальної декларації прав людини», статтею 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод».

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла.

Прокурор в обвинувальному акті клопоче про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, оскільки під час досудового розслідуваня обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також, потерпілою ОСОБА_4 подана заява про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розгляд даного обвинувального акту в спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження.

Згідно частини 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Суд дослідив зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 162 КК України як незаконне проникнення до житла.

В пункті першому Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року, звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, яке у відповідності до статті 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, особу винуватого, який не працює, не має судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявності обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням. Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373, 374, 381 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 01 (одного) рік.

На підставі п. п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за ОСОБА_3 здійснювати уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Матеріали кримінального провадження №000230 від 30.08.2020 року залишити на зберігання при справі № 193/1003/20 провадження 1кп/193/121/20.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1