Справа № 561/722/16-к Провадження №11-кп/802/798/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2020 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів до 12 червня 2020 року включно.
Своє рішення суддя мотивував тим, що прокурором надано докази про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому дійшов висновку про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В апеляційних скаргах обвинувачений просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказує, що прокурором не доведено наявність ризиків, які дають підстави для обрання щодо нього виняткового та найтяжчого запобіжного заходу. Посилається на те, що суд, продовживши запобіжний захід, істотно порушив вимоги як кримінального процесуального закону, так і норми Конституції України і практику Європейського суду з прав людини.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційних скарг, міркування обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляції з викладених у них підстав, прокурора, який заперечив апеляційні скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що підозрюваний/обвинувачений може вчинити інші правопорушення, ухилятись від слідства та суду, чинити тиск на потерпілих і свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи скаржника про те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу втратили свою актуальність та вважає, що такі ризики, не змінилися.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_8 та тяжкості інкримінованого йому діяння, те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів, в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
За таких обставин, суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційних скаргах доводах обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді