У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 від 08.12.2012, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінжара Аксуського району, Талди-Курганської області, Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого утриманців, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник- адвокат ОСОБА_6
У С Т А Н О В И В:

24.12.2020 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2020 у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.
З цією метою, у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано думку учасників судового провадження щодо вказаних питань.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_3 09.12.2005 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України та ухилився від досудового слідства у зв`язку з чим був оголошений його розшук. Зважаючи на те, що з часу вчинення ОСОБА_3 злочину минуло п`ятнадцять років, є законодавчі умови для звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав і просив його задовольнити. Також зазначив, що дійсно злочин ним вчинено 09.12.2005, після визнання його підозрюваним він ухилився від слідства у зв`язку з чим був оголошений в розшук, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, щиро розкаюється. Йому цілком і повністю зрозуміла підстава та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та він надає свою згоду на таке його звільнення у рамках указаного кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не заперечувала, пояснила, що шкода підприємству відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав за необхідне дане клопотання задовольнити в зв`язку з наявністю правових підстав, регламентованих ч. 2 ст. 49 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши додані прокурором матеріали, приходить до наступного висновку.
09.12.2005 близько 20-00 год. ОСОБА_3 під час спілкування зі своїм знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , погодився на пропозицію ОСОБА_8 вчинити крадіжку металевих решіток з приміщення корівника ферми великої рогатої худоби відділу № 1, який належить державному підприємству «Дослідне господарство «Озерна» ІБКІЦБ НААН» (на час вчинення злочину Державне підприємство «Дослідне господарство ім. 9 Січня), що розташоване в с. Озерна Білоцерківського району Київської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, 09.12.2005 близько 20-30 год. ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через отвір поблизу вхідних дверей незаконно проникли до приміщення корівника ферми великої рогатої худоби відділу № 1, що належить Державному підприємству, звідки вчинили крадіжку 16-ти чавунних решіток вартістю 420.00 грн кожна, на загальну суму 6720.00 грн.
Після вчинення злочину ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили Державному підприємству матеріальної шкоди на суму 6720.00 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Частиною першою статті 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
У статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до Аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності Верховного Суду України, факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.

До загального, недиференційованого, строку давності зараховується:

1) час, що минув з дня вчинення злочину і до дня ухилення особи від досудового розслідування та суду; 2) час такого ухилення; 3) час, що минув з дня з`явлення особи із зізнанням або затримання, якщо таке мало місце; 4) час проведення поновленого досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження № 5-1кс15), під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).
Із наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, зокрема із витягу з ЄРДР вбачається, що 08.12.2012 були внесені відомості до ЄРДР за № 0000624 (виділені матеріали досудового розслідування), за заявою ДП ДГ ім. 9 Січня від 10.12.2005 про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Короткий виклад обставин: 09.12.2005 близько 20-30 год ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 проникли в приміщення корівника ферми великої рогатої худоби відділку № 1 ДП ДГ ім 9 Січня, розташованого в с. Озерне Білоцерківського району Київської області звідки вчинили крадіжку 16-ти чавунних решіток на загальну суму 6720.00 грн.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вчинення вказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було засуджено вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 20.03.2006 (а.с. 65-66), ОСОБА_9 було засуджено вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2006 (а.с. 63-64).
ОСОБА_3 постановою слідчого СВ Білоцерківського РВ ГУ МВС України від 13.02.2006 було притягнуто як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 01.12.2006 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд (а.с.48), згідно якої він зобов`язався до закінчення досудового слідства і суду не виїжджати з місця про проживання: АДРЕСА_2 . У зв`язку із неявкою на виклики до органів досудового розслідування 04.12.2006 слідчим СВ Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області було винесено постанову про розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , виконання якої направлено у відділ карного розшуку (а.с. 49-50). 18.12.2020 підозрюваний ОСОБА_10 самостійно і добровільно з`явився до слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, у зв`язку з чим досудове розслідування відновлено.
Надані суду матеріали кримінального провадження, на переконання суду свідчать про підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_3 дій, спрямованих на ухилення від слідства, про що свідчить також факт зупинення досудового розслідування у зв`язку із його розшуком.
Зі змісту ч.ч.2 і 3 ст.49 КК України слідує, що особа, яка ухиляється від досудового слідства і суду, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо: з дня вчинення злочину будь-якої тяжкості минуло не менше 15 років (загальний, недиференційований, строк давності); ця давність не була перервана вчиненням іншого злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, який було вчинено 09.12.2005.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, 09.12.2005 і ця обставина сторонами не заперечується. Таким чином з дня вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Із наданих суду матеріалів, зокрема із вимоги УІТ ГУ МВС України в Київській області від 13.01.2021 вбачається, що ОСОБА_3 після 09.12.2005 нового злочину не вчиняв, а відтак у суду є підстави вважати, що строк давності у даному кримінальному провадженні не переривався.
Відповідно до статей 284 - 288 КПК України процесуально-правовими підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
На виконання вимог ч. 3 ст. 285 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яка є не реабілітуючою і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 після вчинення злочину ухилився від досудового слідства, з дня вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, нових злочинів, які б переривали строк давності, не вчинив, під час підготовчого судового засідання надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності за згодою обвинуваченого є обов`язковим, незалежно від визнання чи не визнання своєї винуватості у вчиненні злочину.
Отже, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинений 09.12.2005 злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України та про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.
При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження, зокрема, і у випадку встановлення підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З цих підстав та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 1-29, 284, 314, 369-372, 376 КПК України, суд,-
П О С ТА Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2012 за № 0000624, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1