Роздільнянський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа 511/1248/20
Номер провадження: 1-кп/511/162/20
15 вересня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, закінчив 9 класів, інваліда 3 групи з дитинства, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.03.2019 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КПК України, звільненого від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки,
у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,
ОСОБА_4 , будучі раніше засудженим Роздільнянським районним судом Одеської області, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин під час іспитового строку за наступних обставин.
Так, 29.04.2020 року біля 11:00 години ОСОБА_4 прийшов на місцеве нове кладовище, розташоване по вул. Виноградній за межами смт. Лиманське, де став збирати солодощі та розпивати вино, залишені родичами на могилах померлих.
Під час перебування на кладовищі ОСОБА_4 біля 13.00 годині зустрів місцевих дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якими продовжив ходити по кладовищу та збирати солодощі. Після того, як їх компанію залишили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , руйнувати надмогильні споруди, на що останні відмовились.
В подальшому, ОСОБА_12 , реалізуючи свій умисел, спрямований на наругу над могилою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та демонструючи ОСОБА_15 та ОСОБА_14 свою зухвалість, зневагу суспільним цінностям та загальновизнаним нормам ставлення до померлих та місць їх поховання, об 14.00 годині, застосовуючи фізичну силу, почав навмисно руйнувати надмогильні споруди, шляхом їх розбиття та повалення, в результаті чого осквернив чотири могили а саме: похованих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , чим спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29.04.2020 року, ОСОБА_12 покинув (Нове) кладовище та біля 14.30 годині пройшов до територію старого кладовища (закритого), що розташоване в смт. Лиманське, Роздільнянського району по вул. Гагаріна, без номеру та в присутності ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , діючи повторно, порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, з хуліганських мотивів, застосовуючи фізичну силу почав навмисно руйнувати надмогильні споруди, шляхом їх розбиття та повалення, в результаті чого осквернив три могили, а саме похованих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , чим спричинив шкоду моральним засадам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.297 КК України, що кваліфікується, як наруга над могилою, вчинена повторно, з хуліганських мотивів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, спростовуючи тільки кількість зруйнованих ним надмогильних споруд та пояснив, що дійсно він 29.04.2020 року він прийшов старе кладовище, де в числі інших хлопців та дівчат, яким по 11-12 років збирав солодощі та вживав залишене на могилах вино. Випивши вина, він почав руйнувати пам`ятники ногами та руками, валив їх на землю. Зруйнувавши таким чином 4-5 могил, він перейшов до другого кладовища, де почав робити теж саме та руйнувати пам`ятники. Скільки таким чином він пошкодив поховань точно не пам`ятає, але вважав, що не сім. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати, надавши іспитовий термін.
Судовий розгляд був проведений без участі потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які не висловили бажання приймати участь у розгляді вказаного кримінального провадження, про що в матеріалах справи є відповідні докази.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення:
- протоколом огляду місця події від 03.05.2020 року з фототаблицею та планом схеми до нього, який проводився в присутності понятих, з використанням цифрової фотокамери «PANASONIC», під час якого оглядалася територія кладовища, яка розташована в смт. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області(старе кладовище), яке має часткову огорожу, земляний покров та по периметру кладовища виявлено пошкоджені могильні плити(пам`ятники). Далі за ходом огляду учасники прослідували на нове кладовище, де під час його огляду в різних місцях було виявлено пошкодження надгробних плит (розбиті);
- заявами ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 про визнання їх потерпілими по факту пошкодження могильних плит(пам`ятників);
- протоколами проведення слідчих експериментів від 11.05.2020 року з додатками, проведених за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_31 , які під час слідчої дії пояснили та показали де та яким чином ОСОБА_4 пошкоджував надгробні плити на двох кладовищах;
- копією вироку Роздільнянського районного суду від 18.03.2019 року, яким ОСОБА_4 засуджений за вчинення майнових злочинів до трьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КПК України, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком два роки;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2020 року проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 та понятих з додатком, який був відтворений під час судового розгляду, у відповідності до якого ОСОБА_4 в присутності захисника розповів та показав де та яким чином він руйнував на двох кладовищах могильні плити(пам`ятники);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.06.2020 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий 04.06.2020 року об 17.10годині та йому було повідомлено підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, про що також було повідомлено матір підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_33 ;
- ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.06.2020 року про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
- висновком № 118 чергового лікаря Роздільнянської ЦРЛ медичного огляду на ступінь алкоголю, наявності тілесних ушкоджень та на можливість тримання в ІТТ Роздільнянського ВП ОСОБА_4 , відповідно до якого 04.06.2020 року останній був тверезий, жалоб не мав, утримання в ІТТ було можливе;
- висновком судово психіатричних експертів № 294 від 25.06.2020 року установи КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» Одеської обласної ради було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, інший хворобливий стан психіки не страждає. У ОСОБА_4 виявлені клінічні ознаки вродженого недоумства у вигляді «Легкої розумової відсталості з мінімальними поведінковими порушеннями», ступінь виразності та глибина якої не позбавляють його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом підозрюваний ОСОБА_4 може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
- довідкою ЧП «Осирис» станом на 03.05.2020 року вартість пошкоджених стел(пам`ятників) в смт. Лиманське Роздільнянського району склала загальну вартість в сумі 49 500грн.
Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достатніми для визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованому йому діянні, оскільки ці докази узгоджуються між собою, не мають протиріч, об`єктивно відображають хід подій, відповідають фактичним обставинам справи, не викликають у суду ніяких сумнівів у їх достовірності та допустимості.
Оцінюючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості і достовірності та з точки зору їх достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
При цьому, судом наголошується, що судовий розгляд був проведений в межах висунутого обвинувачення та заявлених клопотань всіх учасників провадження, встановленого порядку розгляду справи, без виклику потерпілих і свідків, оскільки в силу вимог ст. ст. 337, 370, 373 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта; при цьому суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення; суд позбавлений можливості самостійно збирати докази як на підтвердження винуватості або невинуватості особи.
Таким чином суд, оцінивши кожний із доказів, наданих стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, розглянувши матеріали справи в межах пред`явленого обвинувачення та наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченим у інкримінований період вище зазначеного злочину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Не заслуговують на увагу доводи захисту про те, що обвинувачений не розумів що він робить у зв`язку з наявною у нього хворобою, оскільки вказане спростовується висновком судовопсихіатричної експертизи № 294 від 25.06.2020 року згідно якого ОСОБА_4 на час скоєння злочину не був позбавлений здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що зухвалі дії обвинуваченого на двох різних кладовищах супроводжувалися порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та нехтування громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих, вказані дії були вчинені повторно з хуліганських мотивів та мали проміжок часу, тому суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні даного злочину доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України як наруга над могилою, вчинена повторно, з хуліганських мотивів.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи (з дитинства), перебуває на «Д» обліку F70 у лікаря психіатра, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та перебуває на іспитовому терміні, в тому числі за корисливий злочин, характеризується негативно, має постійне місце проживання, злочин скоїв під час іспитового терміну.
Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, є інвалідом з дитинства та перебуває на обліку у лікаря психіатра, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Із досудової доповіді Роздільнянського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вбачається, що: обвинувачений ОСОБА_4 оцінюється як правопорушник з високими ризиками ймовірності вчинення повторного кримінального злочину при високому рівні ризику небезпеки для суспільства, на думку органу пробації виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства(у тому числі окремих осіб). Виправлення ОСОБА_4 без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних злочинів та буде доцільним покладання на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.1 п. 1, 2 ст. 76 КК України.
Разом з цим, суд вважає, що вказана досудова доповідь повинна бути судом врахована частково, оскільки обвинувачений скоїв злочин під час іспитового терміну.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 реальне покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч. 3 ст.297 КК України, підстав для застосування ст.ст. 75,76 КК України суд не вбачає.
При цьому, доводи захисту про можливість призначення покарання обвинуваченому з іспитовим терміном, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин під час іспитового терміну, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливий злочин проти власності, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, характеризується негативно.
Беручи до уваги те, що за вироком Роздільнянського районного суду від 18.03.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2,3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) 6 (шість) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, знову вчинив новий злочин протягом іспитового терміну, суд вважає за необхідне призначити покарання за вказаний злочин, потім за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу судом не встановлено, вказаний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню до набранням вироку законної сили. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 370,371,373,374,376 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.3 ст. 297 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч. 1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.07.2019 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та за сукупністю вироків загальний строк покарання визначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його фактичного затримання 04.06.2020 року. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку, через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1