Справа № 524/7101/20
Провадження 1-кп/524/198/21
УХВАЛА
22.01.2021 року. Автозаводський районний суду м. Кременчука в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчука кримінальне провадження № 0002848 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, гр. України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
?06.05.2008 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
?23.06.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяці позбавлення волі;
?26.07.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 11.07.2018 року умовно достроково звільнений на 1 рік 5 місяців 3 дні;
?21.11.2019 року Октябрьским районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 408, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження № 0002848 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.
Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до ухвали суду від 25.11.2020 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 23.01.2021 року.
У судовому засіданні судом на обговорення учасників процесу постановлено питання щодо доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 зазначивши, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . Захисник висловив думку про те, що під час досудового розслідування органами слідства були грубо порушені права підозрюваного на той час ОСОБА_5 , оскільки під час досудового розслідування останньому було залучено захисника ОСОБА_4 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка затримана в порядку ст. 208 КПК України. Зазначене доручення діяло з моменту його видачі 10.10.2020 року і по 09.11.2020 року (дата розгляду Полтавським Апеляційним судом апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою). Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування не відмовлявся від захисника ОСОБА_4 у порядку, регламентованому ч. 2 ст. 54 КПК України, тобто у присутності захисника та після надання можливості конфіденційного спілкування з ним. У той же час, згідно реєстру матеріалів, 29.10.2020 року слідчим було оголошено підозру ОСОБА_5 , складено обвинувальний акт, відкриті матеріали кримінального провадження підозрюваному, а саме кримінальне провадження в цей же день - 29.10.2020 року скеровано до суду. Поряд з цим, захиснику ОСОБА_4 , доручення якого діяло аж до 09.11.2020 року, не були відкриті матеріали кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України. За встановлених обставин, захисник висловив міркування про те, що усі докази, які були зібрані стороною обвинувачення протягом досудового розслідування є недопустимими в силу ч. 12 ст. 290 КПК України. За таких обставин, на думку сторони захисту, суд не може обрати обвинуваченому ОСОБА_5 виключний та найсуворіший із можливих запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав позицію свого захисника.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Отже, оцінюючи на цій стадії кримінального провадження обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, суд виходить з такого.

Обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення йому суті обвинувачення у порядку ч. 1 ст. 348 КПК України, відмовився давати суду показання пославшись на ст. 63 Конституції України.

В судовому засіданні 22.01.2021 року був допитаний представник юридичної особи потерпілого ПАТ «Укртатнафта» ОСОБА_7 , який повідомив, що він не був очевидцем кримінальних правопорушень у яких обвинувачується ОСОБА_5 , однак йому відомо, що 10.10.2020 року працівниками воєнізованої охорони ПАТ «Укртатнафта» в районі вул. Свіштовської в м. Кременчуці був затриманий чоловік, який заволодів шляхом зрізання розподільчим кабелем лінії зв`язку, що перебував на балансі ПАТ «Укртатнафта», чим завдана матеріальна шкода підприємству та спричинене тимчасове припинення телефонного зв`язку.

Допитаний в судовому засіданні 22.01.2021 року свідок ОСОБА_8 дав свідчення про те, що він працює старшим інспектором служби охорони ПАТ «Укртатнафта» і 10.10.2020 року бачив на прохідній цього підприємства чоловіка, який проник до оглядового колодязя та зрізав розподільчий кабель лінії зв`язку, що перебував на балансі ПАТ «Укртатнафта». Цим чоловіком був присутній в залі судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 , який також був допитаний в судовому засідання 22.01.2021 року, дав суду показання про те, що він працює в охороні ПАТ «Укртатнафта». 10.10.2020 року він разом з іншими охоронцями затримали в районі вул. Свіштовської в. м. Кременчуці чоловіка, який проник до оглядового колодязя та зрізав розподільчий кабель лінії зв`язку, що перебував на балансі ПАТ «Укртатнафта». Цим чоловіком був присутній в залі судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 .

Таким чином, аналіз наведених вище показань допитаних в судовому засіданні осіб об`єктивно зв`язує обвинуваченого ОСОБА_5 з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно ст. 178 КПК України, При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий і, на думку суду, обґрунтовано обвинувачується у тому, що вчинив новий злочин у період іспитового строку за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2019 року, то суд вважає, що цей обвинувачений може продовжити вчиняти злочини або змінити місце проживання і таким чином ухилятися від суду, а отже існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, який постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі, постійної роботи та законного джерела доходу не має, а останній злочин, згідно обвинувального акту, вчинив у період іспитового строку за попереднім вироком, з метою запобігання ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому відносно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи підозрюваної, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, що є тяжкими та відомостей, що характеризують підозрюваного, суд визначив заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42360 грн.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 22 березня 2021 включно.
Залишити без змін суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатих осіб в сумі 42 360 гривень.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855, розрахунковий рахунок UA8015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: запобіжний захід - застава.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань № 23.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавської установи виконання покарань № 23 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури та Автозаводський районний суд м. Кременчука.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Полтавської установи виконання покарань № 23 у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк не більше 60 діб наступні обов`язки, що передбачені ст.194 КПК України:
- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснити наслідки невиконання покладених на ного обовязків, а саме: якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить покладені на нього даною ухвалою суду обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського Апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1