ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/7132/20
Провадження № 1-кс/210/2776/20

"24" грудня 2020 р. м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000183 від 23.09.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлучений, має на утриманні не повнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.05.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309, ст. 69, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у вигляді 4 роки обмеження волі, 28.05.2010 року Апеляційним судом Дніпропетровської області від 25.01.2011 року вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2010 в частині призначення покарання відмінено, засуджено за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1ст.70 КК України з конфіскацією особистого майна. Звільнений 16.11.2013 року з Ігренського ВЦ, постановою Самарського районного суду по відбуттю строку покарання; 28.09.2020року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,

який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24 грудня 2020 до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, із вказаним клопотанням звернулася слідча СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , погодженим прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, останній раз 28.09.2020 року Дзержинським районним судом, перебуваючи на волі, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин:

23.09.2020 року приблизно о 05:05 годин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, заздалегідь розподіливши між собою ролі, щодо крадіжки майна, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прийшли до будинку АДРЕСА_2 .

Де, ОСОБА_4 скориставшись драбиною, яку взяв в прибудинкових погребах, по якій дістався до другого поверху квартири АДРЕСА_3 та шляхом віджиму вікна рукою, яке було встановлене на положення провітрювання, ОСОБА_4 проник до квартири АДРЕСА_4 .

В той час, невстановлена слідством особа, виконувала роль у вигляді забезпечення злочинної діяльності ОСОБА_4 залишившись біля вікон квартири, де спостерігав за навколишнім середовищем, з метою подальшого попередження при появі можливих свідків впевнившись, а після того як ОСОБА_4 проник до квартири, невстановлена слідством особа перейшла до входу в під`їзд АДРЕСА_5 .

Надалі, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, повторно викрав в той же день приблизно о 05 годині 08 хвилин: шуруповерт марки Best ДЩ-950/2 вартістю 590 гривень, перфоратор марки DWT, модель SBH07-24 вартістю 1296, 67 гривень, склавши викрадене майно до картонної коробки, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, при цьому невстановлена слідством особа перебувала біля входу в під`їзд АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 передав невстановленій слідством особі картону коробку в якій було викрадене майно, після чого розпорядились ним на власний розсуд, тим самим спричинив своїми діями ОСОБА_8 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104/-17/1/5/723 від 06.11.2020 року, матеріальні збитки на загальну суму 1886,67 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи в під`їзді №2 будинку АДРЕСА_2 в момент викрадення майна з квартири АДРЕСА_3 спускавшись сходами, побачив на першому поверсі міжсходового майданчика велосипеди і в цей час у нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи на першому поверсі міжсходового майданичика під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, ОСОБА_4 повторно, таємно викрав майно яке належить ОСОБА_9 , а саме: велосипед марки "Formula" модель DRIFT AM DD ( OPS-FR-26-394) вартістю 4366,67 гривень, після чого, вийшовши з під`їзду передав вищевказаний велосипед невстановленій слідством особі, яка з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми діями ОСОБА_9 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104/-17/1/5/696 від 12.10.2020 року, матеріальний збиток на загальну суму 4366,67 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, розлучений, має на утриманні не повнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, інвалідності не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 25.05.2010 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309, ст. 69, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у вигляді 4 роки обмеження волі, 28.05.2010 року Апеляційним судом Дніпропетровської області від 25.01.2011 року вирок Дзержинського р/с м. Кривого Рогу від 25.11.2010 в частині призначення покарання відмінити, вважити засудженим за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1ст.70 КК України з конфіскацією особистого майна. Звільнений 16.11.2013 ОСОБА_10 , постановою Самарського районного суду по відбуттю строку покарання; 28.09.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.

24.12.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000183.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України. Відповідно до ст.12 КК України ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

В ході проведення досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: оглядом місця події від 23.09.2020, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.09.2020, показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 01.10.2020, оглядом місця події від 26.099.2020, речовим доказом велосипедом марки "MERIDA" , відеозаписом з камер відео спостереження, оглядом місця події від 23.09.2020, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.09.2020, показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 24.09.2020, показаннями свідка ОСОБА_11 від 05.10.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, є запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_4 : переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний не одружений, офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування, також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, які б могли стримати останнього не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу або території України, свідчить про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити максимальний розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів проти власності, а також обставини, спосіб вчинення злочинів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання зазначених вище ризикам, є достатні підстави продовжити застосування до ОСОБА_4 , а саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, що лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи, а також існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, або злочину який спричинив загибель людини.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, оскільки, ОСОБА_4 причетний також до інших злочинів, вчинених на території м. Кривого Рогу, тому просив суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав, але заперечував проти обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд не арештовувати його.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні, також заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, оскільки мешкає із своїми батьками, має на утриманні неповнолітню дочку, планує офіційно працевлаштуватись на роботу. Просив суд обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника (кожного окремо), дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/ НОМЕР_1 .html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини, його причетність до вчинення даних злочинів, повністю підтверджується обґрунтованого підозрою у вчинені інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та наявними у провадженні доказами, а саме: оглядом місця події від 23.09.2020 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.09.2020 року, показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 01.10.2020 року, оглядом місця події від 26.099.2020 року, речовим доказом велосипедом марки "MERIDA", відеозаписом з камер відео спостереження, оглядом місця події від 23.09.2020, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.09.2020 року, показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 24.09.2020, показаннями свідка ОСОБА_11 від 05.10.2020 року.

Аналізуючи дані про особу ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, міцних соціальних стосунків не має, негативно характеризується за місцем мешкання, підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких, а саме ч.3 ст.185 КК України відноситься до тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, що збільшує ризик втечі. Раніше засуджений за вчинення тяжких злочинів та вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року ОСОБА_4 призначено покарання з випробувальним терміном на 2 роки, тобто підозрюваний розуміє, що перебуває на іспитовому строку. Таким чином, усвідомлення ОСОБА_12 , що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час застосування у відношенні нього іспитового строку та те, що в подальшому це може враховуватись при винесенні обвинувального вироку, як невідбута частина покарання, схилятиме його до уникнення кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню та переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Крім того, суд вважає наявним наступні ризики. Так, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, може: переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки у разі постановлення обвинувального вироку суду, особа буде засуджена до реальної міри покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), незаконно впливати на потерпілих та свідків. Крім того, злочин вчиненого під час відбування іспитового строку покарання за попереднім вироком, який був винесений нещодавно, а саме, 28.09.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу.
Відтак,суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

Таким чином, суд вбачає наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено неможливості застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, а тому існує необхідність при призначенні запобіжного заходу тримання під вартою у визначенні альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі - 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 годин 55 хвилин 24 грудня 2020 року до 16 години 55 хвилин 21 лютого 2021 року.

Визначити розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 131 340 (сто тридцять одна тисяча триста сорок) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області. .
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 на строк до 21 лютого 2021 року наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;
- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали становить 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 24.12.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1