Справа № 333/5607/20
Провадження № 1-кп/333/270/21
ВИРОК
Іменем України

12 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
за обвинуваченням її у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В період часу з 25.04.2020 року по 23.05.2020 року, ОСОБА_9 знаходячись за місцем свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , провокувала словесний конфлікт зі своєї матір`ю ОСОБА_6 , з якою мешкає разом та має спільний побут, внаслідок чого постановами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2020 року та 28.07.2020 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_9 належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та продовжила протиправну поведінку відносно своєї матері ОСОБА_6 .
Так, 15.09.2020 року, приблизно о 15-00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме: кричала, висловлювалася нецезурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої та викликало у ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_9 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме: умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, вона визнає у повному обсязі, пояснивши, що вона дійсно зловживає спиртними напоями, і коли приходить додому вчиняє сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_6 . Вона, матір та її повнолітній син мешкають за адресою: АДРЕСА_1 і різних кімнатах. За квартиру вона не сплачує, продукти додому вона також не приносить. 21.07.2020 року та 28.07.2020 року її притягували до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно матері. 15.09.2020 року вона погано пам`ятає події, так як була в сильному алкогольному сп`янінні. Але допускає, що могла кричати, висловлюватися нецензурною лайкою та ображати ОСОБА_6 , так як в такому стані себе не контролює. Висновків для себе не робить та продовжує пити через свою гірку долю.

Крім показань обвинуваченої, на думку суду, вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.09.2020 року, згідно яких потерпіла просить органи поліції притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , яка систематично застосовує до неї домашнє насильство;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0002347, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.09.2020 року, згідно яких ОСОБА_6 просить притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за домашнє насильство відносно неї, правова кваліфікація злочину ст.126-1 КК України;

- даними рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2020 року, згідно якого встановлено факти притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно ОСОБА_6 та видано обмежувальний припис обвинуваченій на 6 місяців щодо заборони перебувати у місці спільного проживання з потерпілою, наближатися до ОСОБА_6 на відстань 100 метрів тощо;

- даними постанов Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2020 року та 28.07.2020 року, згідно яких ОСОБА_9 була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення 25.04.2020 року та 23.05.2020 домашнього насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що вона разом із онуком сином обвинуваченої проживають в одній кімнаті, а ОСОБА_9 - в іншій за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачена майже кожного дня вживає спиртні напої. У такому стані ОСОБА_9 становиться дуже агресивною, тому коли остання приходить додому у стані алкогольного сп`яніння, а онука не має вдома, вона завжди намагається втекти з дому та на вулиці, або у під`їзді чи у сусідах дочекатися онука.
У 2020 році ОСОБА_9 декілька разів притягали до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Обвинувачена завжди, коли знаходиться у стані сп`яніння, кричить на неї, ображає, висловлюється на її адресу нецензурними словами та намагається вдарити. Після притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 два-три дня не вживає алкогольні напої, а потім починається усе заново. Обвинувачена ніде не працює, продукти харчування додому не приносить, за комунальні послуги не сплачує.
15.09.2020 року, приблизно о 15-00 год., ОСОБА_11 прийшла додому у стані алкогольного сп`яніння, стала на неї кричати, висловлюватися на неї образливими та нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою. Після цього, вона викликала працівників поліції, які втихомирили обвинувачену, а вона написала відповідну заяву. Після подібних подій їй завжди погано: піднімається тиск, болить голова та морально дуже тяжко все це бачити та чути майже кожного дня, тобто фактично наслідками протиправних дій ОСОБА_11 є її психологічні страждання та з`явлення побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

В ході судового розгляду суд також дослідив документи, що характеризують особистість обвинуваченої ОСОБА_9 .

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
В обвинувальному акті зазначено, що слідчим виявлено обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Водночас, твердження обвинуваченої про її каяття, на думку суду, не відповідає дійсності. Під час свого допиту ОСОБА_9 дійсно визнавала свою вину, але щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. Водночас, обвинувачена намагалася довести суду, що потерпіла також ображає її свої виловами і саме через це у подальшому відбуваються такі випадки домашнього насильства. Також, під час судового розгляду не було встановлено, що ОСОБА_9 своїми діями активно сприяла розкриттю злочину.
Отже, судом обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_9 , не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_9 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: раніше не судима, має постійне місце мешкання та реєстрації, незаміжня, не працює, її вік та здоров`я (на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває), відсутність осіб на утриманні.

Санкцією ст.126-1 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.
Враховуючи дані про особистість обвинуваченої ОСОБА_9 , факт не надання суду даних про її офіційне працевлаштування, відношення останньої до скоєного, обставини кримінального провадження, думку потерпілої щодо призначення покарання, яка не заперечувала щодо призначення громадських робіт, відсутність певних обмежень для виконання певних робіт, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді громадських робіт.
При цьому, суд також враховує дані досудової доповіді органу пробації відносно ОСОБА_9 , згідно якої виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази відсутні, запобіжний захід до ОСОБА_9 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1