УХВАЛА

20 липня 2020 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за № 0003446 від 17.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України,

встановив :

Слідчий СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 17.07.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Рівне, вул. Курчатова,62, а саме на:

тягач марки DAF ХF95.430, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору,

напівпричіп-контейнеровоз PACTON 3139, д.н.з. НОМЕР_2 ,

ключ до транспортного засобу DAF у кількості 1 шт.,

та позбавити можливості розпоряджатися вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт від о/у УСР ДСР НПУ ОСОБА_6 про те, що 16.07.2020 року, близько 22 год. 30 хв., у м. Рівне по вул. Басівкутська, буд. 168 було зупинено тягач марки DAF ХF95.430, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом PACTON 3139, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого було виявлено підакцизні товари, із марками акцизного податку без відповідних документів, що не відповідають встановленим зразкам загальною кількістю близько 10 тон.

За даним фактом 17.07.2020 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003446 за ч. 1 ст. 199 КК України (виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку).

17.07.2020 у ході проведення огляду місця події за адресою м. Рівне, вул. Курчатова, 62, було виявлено та вилучено:

тягач марки DAF ХF95.430, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору,

напівпричіп-контейнеровоз PACTON 3139, д.н.з. НОМЕР_2 ,

ключ до транспортного засобу DAF у кількості 1 шт.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що власником тягача марки DAF ХF95.430, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору,є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Власником напівпричіпа- контейнеровоза PACTON 3139, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту па вищевказане вилучене майно, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та в якому зберігаються предмети кримінального правопорушення, а також одержане внаслідок його вчинення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, в ньому зазначених.

Володілець майна ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити.

Власники майна ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились.

Заслухавши слідчого та володільця майна, вивчивши клопотання та додані до нього письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003446 від 17.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим вказано про те, що тягач марки DAF ХF95.430, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, напівпричіп-контейнеровоз PACTON 3139, д.н.з. НОМЕР_2 , ключ до транспортного засобу DAF у кількості 1 шт. є речовим доказом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, про що винесено постанову про визнання речових доказів від 17.07.2020 року.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як встановлено судом, 17.07.2020 року в рамках кримінального провадження №0003446 було проведено огляд місця події за адресою м. Рівне, вул. Курчатова,62, було виявлено та вилучено

тягач марки DAF ХF95.430, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору,

напівпричіп-контейнеровоз PACTON 3139, д.н.з. НОМЕР_2 ,

ключ до транспортного засобу DAF у кількості 1 шт.

Під час перевірки було виявлено підакцизні товари із марками акцизного податку без відповідних документів.

Відомості до ЄРДР внесені за ч. 1 ст. 199 КК України - виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку.

В той же час, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що транспортні засоби, на які просив накласти арешт є речовим доказом у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 199 КК України.

На підставі викладених вище обставин, накладення арешту на транспортні засоби за обставин, викладених у клопотанні явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також зважаючи, що сторона кримінального провадження, що звернулась із клопотанням про накладення арешту не довела необхідності арешту на транспортні засоби по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 199 КК України , приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0003446 від 17.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1