УХВАЛА
Іменем України

18.01.2021 Справа №607/832/21 Провадження № 1-кс/607/464/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , погодженим прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000262 від 09.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246 ч. 4, 191 ч. 3 КК України,

УСТАНОВИВ:
18.01.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 про арешт майна під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000262 від 09.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246 ч. 4, 191 ч. 3 КК України.

18.12.2020 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що шкода, завдана протиправними діями ОСОБА_4 , становить 825062 грн 90 коп.

Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області № 31/19-2557 від 30.12.2020 у власності ОСОБА_4 перебуває автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на даний належний ОСОБА_4 транспортний засіб.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України арешт майна накладається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт у такому випадку накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, слідчий звертаючись із даним клопотанням, лише надає докази завданої у цьому кримінальному провадженні шкоди, однак не надає доказів того, що з метою відшкодування цієї шкоди будь-якою особою заявлений цивільний позов. Зокрема, п. 12 ч. 2 ст. 36 КПК України надає повноваження прокурору пред`являти цивільний позов в інтересах держави.

Більше того, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Також вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК України).

Разом з тим зазначене клопотання не відповідає вказаним вище вимогам закону, так як слідчим не надано доказів вартості майна, на яке він просить накласти арешт. Такі обставини позбавляють слідчого суддю можливості встановити, чи співмірним є захід забезпечення кримінального провадження, який просить застосувати слідчий, розміру шкоди, у спричиненні якої підозрюється ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 00000262 від 09.07.2019 не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню прокурору із встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 170, 171, 172 ч. 3, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000262 від 09.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246 ч. 4, 191 ч. 3 КК України, повернути прокурору відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити для усунення недоліків клопотання строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1