Справа № 190/1484/20
Провадження №1-кп/190/28/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Поляна П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, працюючого робітником у ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 09 вересня 2020 року приблизно о 13 год. 05 хвл., перебуваючи навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 , під час розмови з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , зайнявши положення стоячи на відстані близько 0,70 сантиметрів від ОСОБА_5 , усвідомлючи сусіпльно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс ОСОБА_5 не менше двох ударів кулаком правої руки в праве та ліве плече останнього, внаслідок отриманих ударів ОСОБА_5 втратив координацію та впав на землю, після чого прийняв положення сидячи. В цей час ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 за ним не спостерігає, підійшов до останнього та зайнявши положення з права із-за спини напівсидячого ОСОБА_5 , наніс один удар ногою взутою у взуття в ділянку обличчя ОСОБА_5 , після чого припинив свої протиправні дії, спричинивши при цьому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 138 «Е» від 05.11.2020 року тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелом кісток носу з викривленням носової перетинки, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я, так як лікування перелому кісток носу з відновленням носового дихання потребує оперативного лікування 4-5 місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України не визнав та пояснив, що 09 вересня 2020 року приблизно о 13 годині навпроти свого будинку помітив ОСОБА_5 , який припинав худобу та вирішив підійти до нього, вияснити навіщо він застрелив його собаку. В ході розмови ОСОБА_5 почав махати в його сторону молотком, який тримав у руці, внаслідок чого він захищаючись, відштовхунв ОСОБА_5 , після чого той впав на землю, а він пішов додому. Жодних ударів ОСОБА_5 , він не наносив. Цивільний позов не визнає, у його задоволенні просив відмовити в повному обсязі, так як вважає, що він потерпілому тілесні ушкодження не спричиняв, а тому і не повинен відшкодовувавати завдану шкоду.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованованого йому кримінального правопорушення не визнав, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується сукупністю зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні наступних доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він 09 вересня 2020 року, в обідній час доби, разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 на галявині перед своїм домоволодінням по АДРЕСА_1 припинав худобу. В той момент коли дружина пішла до двору набрати води до нього підійшов ОСОБА_4 та почав обвинувачувати його в тому, що він застрелив його собаку. ОСОБА_4 в ході розмови вів себе зухвало, почав тягати його за верхній одяг. Оскільки в руці він тримав молоток, він раз махнув молотком над головою ОСОБА_4 , після чого схаменувся та викинув молоток. Після цього ОСОБА_4 наніс йому декілька ударів в плече, внаслідок яких він впав на землю та втратив свідомість. Коли отямився, встав та пішов додому. Після чого викликав поліцю та швидку. Матеріальну шкоду, завдану внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень оцінює в 557,52 грн., а моральну в розмірі 10000 грн., яку просить стягнути з обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий є її чоловіком, вона 09 вересня 2020 року разом з чоловіком в обідній час доби по АДРЕСА_1 припинали на галявині худобу. В цей час, на відстані приблизно 30 метрів від них бачила ОСОБА_4 , який за ними спостерігав. Вона через деякий час пішла додому, щоб попорати тварин, коли знаходилась вдома, з двору побачила, як ОСОБА_4 підійшов до чоловіка, вони почали розмовляти, в ході розмови ОСОБА_4 наніс її чоловіку декілька ударів в плече, внаслідок чого чоловік присів, а ОСОБА_4 наніс йому ще один удар ногою в обличчя, після чого чоловік впав на землю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 09 вересня 2020 року приблизно о 11 годині дня він приїхав до ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , оскільки останній допомогав йому з ремонтом автомобіля, проте деяких запчастин не виявилось і він поїхав в Жовті Води. Вони домовились, що він приїде пізніше, десь після обіду. Коли він їхав від ОСОБА_5 останній ніяких тілесних ушкоджень не мав. Після того, як він повернувся до ОСОБА_5 помітив, що біля домоволодіння останнього знаходиться поліція та швидка. У ОСОБА_5 обиччя було білого кольору, більш нічого він не бачив.

З протоколу огляду місця події від 04 листопада 2020 року та фото таблиць до нього слідує, що місцем вчинення злочину є ділянка місцевості навпроти домоволодіння АДРЕСА_1 /а.с. 53-55/.

Із протоколу огляду від 05.11.2020 року слідує, що об`єктом огляду є медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_5 , де мається довідка від 11.09.2020 року про звернення 09.09.2020 року останнього до лікаря-нейрохірурга /а.с. 56/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.11.2020 року та відеозапису слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 , остання вказала, що 09.09.2020 року вона разом зі своїм чоловіком випасала на галявині перед своїм домоволодінням худобу, коли вона відійшла до колодязя, який перебував на території їх домоволодіння, за адресою АДРЕСА_2 , на відстані приблизно 100 метрів від місця знаходження ОСОБА_5 , побачила як ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та вдарив його рукою у обличчя, а після чого коли ОСОБА_5 впав на траву в положенні сидячи, вдарив його ногою в ділянку обличчя /а.с. 44-48/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.11.2020 року та відеозапису слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , останній вказав, що 09.09.2020 року він разом зі своєю дружиною припинав на галявині перед своїм домоволодінням худобу, в той момент коли дружина ОСОБА_6 пішла до двору набрати води, до нього підійшов ОСОБА_4 , який почав розмову з ним, в ході розмови виникла сварка, ОСОБА_4 підійшов до нього та наніс йому тілесні ушкодження, а саме один удар рукою в ліве плече, потім один удар рукою в праве пличе, внаслідок чого він впав на землю, потім відчув удар в область обличчя, чим саме він вдарив не бачив /а.с. 49-52/.

Відповідно до висновку експерта № 138-Е від 06.11.2020 року у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелом кісток носу з викривленням носової перетинки, які могли виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою жорстокістю поверхнею на рівні контакту якими могли бути стопи ніг взутих у взуття, а також не виключено і інші предмети, що володіють подібними властивостями в строк та можливо, при обставинах, що викладені в постанові тобто 09 вересня 2020 року та в своїй сукупності відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалого розладу здоров`я /а.с. 66-69/.

Відповідно до висновку експерта № 139-Е-Д від 06.11.2020 року не виключається можливість спричинення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 при механізмі, на який показав свідок ОСОБА_6 під час проведення з нею 05 листопада 2020 року слідчого експерименту /а.с. 70-73/.

Відповідно до висновку експерта № 140 Е-Д від 06.11.2020 року не виключається можливість спричинення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 при механізмі, на який він вказав під час проведення з ним 05 листопада 2020 року слідчого експерименту /а.с. 74-77/.

Досліджені в судовому засіданні та наведені у вироку докази, процесуально допустимі, взаємодоповнюють себе, що свідчить про їх належність та допустимість.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не спричиняв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 є необґрунтованим і суд не приймає такі покази обвинуваченого, оскільки вони є непослідовними, суперечливими і спростовані послідовними показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_6 , які узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами.

До невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України суд відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати:

- за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначені покарання суд враховує особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин віднесений до категорії нетяжкого злочину.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд також приймає до уваги досудову доповідь, надану П`ятихатським міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без позбавлення волі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.

Ураховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , виходячи з положень статей 65-67 КК України, наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей, належно перевірених та оцінених судом, ураховуючи поведінку обвинуваченого під час судового провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування реального покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде максимально сприяти досягненню мети покарання.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку.
Так, в ході судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, згідно якого останній просив стягнути з обвинуваченого 557,42 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам та майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи питання по цивільному позову потерпілого ОСОБА_5 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого в розмірі 557,42 грн., суд вважає за необхідне задовольнити їх частково в розмірі 476,12 грн., оскільки такий розмір шкоди підтверджено наданими суду розрахунковими документами та чеками/а.с.33,34,37/, які потерпілий витратив для свого лікування, а отже суд вважає дані вимоги обґрунтованими та такими, що повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Проте, кошти витрачені на придбання зубної пасти та контейнеру для біоматеріалу не підлягають відшкодуванню, оскільки придбані товари є речами особистого вжитку, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Зокрема, при визначенні розміру грошового відшкодуванням моральної шкоди, судом враховуються тяжкість завданих тілесних ушкоджень потерпілому, які віднесені до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вимушені зміни в життєвих відносинах потерпілого, а також його моральні та фізичні страждання, пов`язані із самими обставинами завдання йому тілесних ушкоджень.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого Буркацького 10000 грн. заподіяної моральної шкоди, що буде відповідати ступеню моральних та фізичних страждань потерпілого.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речові докази амбулаторну картку хворого, видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 слід залишити власнику.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання ДВА роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ДВА роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 476 грн. (чотириста сімдесят шість гривень) 12 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. ( десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині завлених вимог відмовити.

Речові докази - амбулаторну картку хворого, видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1