Справа № 551/81/21
ВИРОК
Іменем України

04 лютого 2021 року року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000219 від 27 серпня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року в лісі поблизу залізничного мосту в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, здійснюючи пошуки металевих речей за допомогою металошукача ОСОБА_4 , знайшов та викопав із землі полімерний мішок в якому знаходилась автоматична вогнепальна зброя автомат конструкції Калашникова «АКС-74» калібру 5,45мм, 1982 року виготовлення, серійний номер НОМЕР_1 , виготовлений промисловим способом та придатний для проведення пострілів, вогнепальна зброя обріз двоствольної гладкоствольної рушниці «ТОЗ-БМ» 16-го калібру, серійний номер НОМЕР_2 , виготовлений з мисливської рушниці промислового виготовлення, з внесенням змін до її конструкції саморобним способом; довгоклинкова холодна зброя колюче-рублячої дії шашка, виготовлена по типу шашок кустарним способом за допомогою промислового та/або подібного йому устаткування.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що дані автомат та обріз рушниці є вогнепальною зброєю, а шашка холодною зброєю, не маючи відповідного дозволу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вищевказані автомат, обріз рушниці та шашку в серпні 2020 року привіз на автомобілі марки «Alfa Romeo» жовтого кольору з іноземною реєстрацією, н.з. НОМЕР_3 до домоволодіння яким він користується за адресою: АДРЕСА_2 та зберігав на території цього домоволодіння в багажному відділенні вищевказаного автомобіля до 08 грудня 2020 року, коли вказана вогнепальна та холодна зброя були вилучені працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.

Тобто своїми вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, носіння холодної зброї без передбачених законом дозволів.

22 січня 2021 року між ОСОБА_4 та начальником Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , із залученням захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263, ч.2 ст. 263 КК України, а також виду і міри покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі за ч.1 ст. 263 КК України та 3 років позбавлення волі за ч.2 ст. 263 КК України, остаточного покарання визначеного шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Того ж дня у кримінальному проваджені затверджено обвинувальний акт, який разом з угодою в порядку ст. 291 КПК України направлено до суду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (аб. 2 п.3 ч.4 ст. 469 КПК).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох злочинів, один з яких є нетяжким, а інший - тяжким. Вказаними злочинами шкода завдана лише суспільним інтересам у сфері громадської безпеки, потерпілі у справі відсутні.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження в тому числі обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого (щире каяття), цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому сторонами угоди покаранні.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК та не суперечать вимогам КПК України, КК України і інтересам суспільства.

Суд переконався, що обвинувачений беззастережно визнає себе винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та погоджується на призначення узгодженого покарання із звільненням від його відбування, розуміє суть цього покарання та умови звільнення, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України при укладанні угоди забезпечена участь захисника, який в повній мірі підтримав правову позицію сторін угоди та просив суд затвердивши угоду, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

За даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Враховуючи характер та тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого іспитовий строк по справі суд вважає необхідним визначити тривалістю 2 роки.

Суд керуючись, вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати у розмірі 9480,10 грн на залучення експерта для проведення судових експертиз.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України, а саме знищити, як речі вилучені з цивільного обігу або обмежені у ньому. На вказаний висновок суду також впливає той факт, що клопотань про передачу вказаного майна певним установам до суду не надходило та у суду відсутні данні щодо можливості подальшого безпечного використання речових доказів (в тому числі автомата та мисливської рушниці) по їх прямому призначенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 січня 2021 року між начальником Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9480 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 10 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з залученням експерта в кримінальному провадженні.

Речові докази по справі, а саме:

- автомат «АКС-74» калібру 5,45мм., серійний номер НОМЕР_1 , вісім магазинів і складний приклад до автомата Калашникова (висновок експерта № 2763 від 14.12.2020 року);

- обріз рушниці «ТОЗ-БМ», 16 калібру, серійний номер НОМЕР_2 (висновок експерта №2761 від 14.12.2020 року);

- шашку кустарного виготовлення (висновок експерта №2765 від 11.12.2020 року);

- одноствольну мисливську рушницю «ИЖ-5», 16 калібру, серійний номер « НОМЕР_4 », шістдесят вісім патронів, три демонтованих патрони та двадцять дві відстріляні гільзи (висновок експерта № 2764 від 17.12.2020 року)

- частину нарізного ствола зі стійкою зброї промислового виробництва, серійний номер « НОМЕР_5 » із самостійно встановленою саморобною рамкою зі скобою та рукояткою (висновок експерта № 2762 від 15.12.2020 року)

- імітаційний запал навчально-імітаційної гранати ручної без імітаційної частини та неспоряджений корпус ручної осколкової гранати Ф-1 (без розривного заряду) (висновок експерта № 180 від 17.12.2020 року) ;

- три ручні димові гранати РДГ-2Б та дві ручні димові гранати РДГ-2Ч (висновок експерта № 181 від 17.12.2020 року);

- п`ять наземних димових шашок НДШ та п`ять запалів сірників до димових мін ДМ-11 та наземних димових шашок НДШ (висновок експерта № 182 від 23.12.2020 року), що зберігаються в органах Національної поліції знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1