СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

адвоката - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПП "РІК" в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Просить зобов`язати останнього в кримінальному провадженні повернути підприємству ноутбук марки Lenovo (модель G-50-45, серійний номер PF05CN14), вилучений під час обшуку 03.03.2020 за адресою місцезнаходження ПП "РІК", а саме м. Київ, вул. Стальського Сулеймана, 34, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним.

Так, 03.03.2020 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва за вищезазначеною адресою проведено обшук, під час якого вилучено, серед іншого, ноутбук марки Lenovo (модель G-50-45, серійний номер PF05CN14), дозвіл на відшукання та вилучення якого не надавався вищезазначеною ухвалою слідчого судді. Тому на це майно розповсюджується статус тимчасово вилученого майна. Відтак, перебування його у органу досудового розслідування без рішення про арешт такого майна протягом двох з половиною років є, на думку представника власника майна, незаконним.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що СУ ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00000445 за ч.2 ст.212 КК України.

03.03.2020 слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві на підставі ухвал слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва проведено ряд обшуків, в тому числі за адресою місцезнаходження ПП "РІК", а саме м. Київ, вул. Стальського Сулеймана, 34. Під час обшуку вилучено серед іншого ноутбук марки Lenovo (модель G-50-45, серійний номер PF05CN14.

Незважаючи на те, що зазначений ноутбук не був передбачений в ухвалі слідчого судді як предмет, дозвіл на відшукання та вилучення якого конкретно надається, з клопотаннями про арешт такого майна сторона обвинувачення до суду не зверталась. Зазначене підтверджено відповідним листом суду та не оспорюється самим слідчим.

05.03.2020 постановою слідчого зазначене майно визнано ресовим доказом.

Так, відповідно до п.1. ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно із ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва в даному кримінальному провадженні прямо не надавався дозвіл на відшукання та вилечення даного ноутбуку, тим більше комп`ютеирної техніки, яка на праві власності належить ПП "РІК".

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Смирнов проти Росії» від 07.07.2007 зазначив, що «ураховуючи невизначеність формулювань постанови, працівники органів внутрішніх справ за власним розсудом визначали предмети, що підлягають вилученню».

Аналогічну позицію Європейський суд з прав людини висловив в рішенні у справі «Ернст та інші проти Бельгії», зазначивши, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними».

03.03.2020 на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді слідчим проведений обшук за адресою місцезнаходження ПП "РІК", а саме м. Київ, вул. Стальського Сулеймана, 34, та вилучено, серед інших речей і документів, ноутбук марки Lenovo (модель G-50-45, серійний номер PF05CN14. За викладених обставин, слід погодитися із тим, що це майно є тимчасово вилученим, оскільки не було наведено його індивідуальні або родові ознаки.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на, в тому числі, подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

Суд лише, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За змістом ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Постанова слідчого, прокурора про визнання речей, документів речовими доказами, так само як і ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук приміщення з метою відшукання та вилучення тих чи інших речей і документів не надає право утримувати у себе майно, навіть за умови визнання його речовим доказом.

Зазначена позиція узгоджується із положеннями ч.1 ст.100 КПК України, оскільки речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166, 170-174 КПК України.

При цьому, частина 2 статті 100 КПК України не встановлює інше, відмінне від частині 1 цієї статті правило можливість утримувати у себе речовий доказ без судового рішення про його арешт.

А п.1 ч.2 ст.170 КПК України прямо передбачає серед підстав арешту майна і знаходження його у сторони обвинувачення необхідність збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до ч.1 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, і, з урахуванням тривалості кримінального провадження та обмеження прав власника в частині неповернення протягом тривалого часу належного йому майна, слід встановити строк для виконання вимог останнього.

Керуючись ст.ст.98, 100, 114, 169, 170-174, 303-309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПП "РІК" в порядку ст.303 КПК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - задовольнити.
Зобов`язати слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві в кримінальному провадженні №00000445 за ч.2 ст.212 КК України повернути ПП "РІК" вилучене під час обшуку 03.03.2020 за адресою місцезнаходження ПП "РІК", а саме м. Київ, вул. Стальського Сулеймана, 34, майно:

ноутбук марки Lenovo (модель G-50-45, серійний номер PF05CN14)

- протягом 2 днів з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1