Справа №359/9240/20
Провадження №1-в/359/375/2020
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі без технічної фіксації клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
в с т а н о в и в:
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» в інтересах засудженого ОСОБА_4 про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку суду, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування в окремих кримінальних правопорушеннях» від 22.11.2018 №2617-VIII (далі Закон України від 22.11.2018 №2617-VIII).

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксування судового засідання під час розгляду справи суддею за допомогою технічних засобів, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, не здійснювалась.

Ознайомившись з матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

12.11.2018 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 311 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 313 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання у виді 2 років.

15.01.2019 ухвалою Київського апеляційного суду вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2018, скасовано в частині покарання.

ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 311 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, за ч. 1 ст. 313 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскації майна, яке є його власністю.

26.05.2020 постановою Верховного суду вирок Київського апеляційного суду від 11.12.2019 щодо ОСОБА_4 змінено, застосовано до засудженого ст. 69 КК України та за ч. 3 ст. 311 КК України призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України до покарання призначеного судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно із вказаного вироку ОСОБА_4 відбуває міру покарання у виді позбавлення волі в Бориспільській виправній колонії №119.

Відповідно до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII до санкції ч. 2 ст. 309 КК України, внесено зміни, у зв`язку із чим кримінальну відповідальність було пом`якшено у випадках призначення покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання зменшено в роках відбування покарання вказаної санкції статті, а саме позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За наведеного вище, відповідно до вимог норми ч. 3 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 ухвалою Київського апеляційного суду від 15.01.2019, призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 роки, тобто міра покарання, не перевищує санкцію статті нового Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII.

Тому суд вважає за доцільне відмовити у задоволені клопотання, зважаючи, що санкція статті, не потребує зниження строку до максимальної межі покарання.

Враховуючи зазначене та керуючись, ст.ст. 4, 5, 74 КК України ст. 537-539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1