Справа № 991/6015/20
Провадження1-кс/991/6187/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 липня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в особі в.о. директора ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:

До Вищого антикорупційного суду 20.07.2020 надійшла зазначена скарга АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі АТ «ЗАлК») в особі в.о. директора ОСОБА_2 ..
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.07.2020 для розгляду скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

Скарга обґрунтована тим, що 03.07.2020 АТ «ЗАлК» направило до НАБУ заяву № 011-0781 від 03.07.2020 про вчинення колишнім в.о. генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_3 , заступником генерального директора з правових питань ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України. Вказана заява отримана НАБУ 06.07.2020, згідно інформації, наявної на офіційному сайті АТ «Укрпошта». Станом на 17.07.2020 АТ «ЗАлК» не отримало від НАБУ інформації щодо внесення до ЄРДР відомостей, викладених у його заяві.

За таких обставин, АТ «ЗАлК» вважає, що уповноваженими особами НАБУ не виконані вимоги ст. 214 КПК України, тому просить суд зобов`язати їх внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, викладені в заяві № 011-0781 від 03.07.2020, розпочати досудове розслідування та надати товариству відповідний витяг з ЄРДР.

Перевіривши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку про її повернення з таких підстав.
Виходячи із загальних норм КПК України, після отримання скарги слідча суддя вирішує питання про наявність підстав для відкриття провадження за скаргою чи про прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 304 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги на предмет її підсудності Вищому антикорупційному суду, слідча суддя дійшла такого висновку.

Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.

Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

У скарзі та доданій до неї заяві АТ «ЗАлК» зазначено про вчинені колишнім в.о. генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_3 , заступником генерального директора з правових питань ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами товариства на суму 176 103, 68 КПК України. Вказано, що АТ «ЗАлК» відноситься до суб`єктів великого підприємництва у статутному капіталі якого частка державної власності становить 68,0095 % (тобто, більше 50%), з огляду на що вчинені керівництвом товариства кримінальні правопорушення, передбачені ст. 191, 364 КК України, підслідні НАБУ та у разі внесення відомостей про зазначені злочини до ЄРДР, кримінальне провадження щодо вказаних кримінальних правопорушень буде підсудним Вищому антикорупційному суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», великими є підприємства, які не відповідають критеріям для середніх підприємств та показники яких на дату складання річної фінансової звітності за рік, що передує звітному, відповідають щонайменше двом із таких критеріїв: балансова вартість активів - понад 20 мільйонів євро; чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - понад 40 мільйонів євро; середня кількість працівників - понад 250 осіб.

Відповідно до наявної у відкритих джерелах інформації (а саме офіційному веб-сайті АТ «ЗАлК) даних щодо фінансової звітності АТ «ЗАлК» за 2018-2019 роки, відсутні критерії або їх сукупність, на підставі яких зазначене товариство можна було би віднести до категорії великих підприємств. Зазначені відомості відсутні у матеріалах скарги та доданих до неї матеріалах. Отже, колишній в.о. генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_3 не є керівником суб`єкта великого підприємництва, тобто не відноситься до суб`єктів, зазначених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України. Зазначене свідчить про відсутність умови, передбаченої п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Також, у заяві від 03.07.2020 зазначено, що керівництвом АТ «ЗАлК» вчинено кримінальні правопорушення з метою заволодіння грошовими коштами товариства у сумі 176 103, 68 грн. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження щодо корупційних кримінальних правопорушень, розмір предмета яких або завданої ними шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків), що на момент вчинення дій, в яких заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень, становив 1 003 500 грн. Наведене підтверджує відсутність умови, вказаної у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Окрім цього, у скарзі та доданій заяві про вчинені кримінальні правопорушення відсутня інформація про наявність умови, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 216 КПК України.

Отже, у скарзі та доданій до неї заяві відсутні відомості, передбачені пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України як обов`язкові умови для віднесення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191, 364 КК України, згідно з вимогами ст. 33-1 КПК України, до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

Системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 КПК України дає підстави для висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на зазначене, розгляд Вищим антикорупційним судом справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається особі, яка її подала, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Зважаючи на наведені обставини і правові норми, скаргу АТ «ЗАлК» на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії, слід повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 33-1, 216, 303, 304, 309, 372, 395 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в особі в.о. директора ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії, - повернути заявнику.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідча суддя ОСОБА_1