Дата документу 22.09.2020 Справа № 937/3301/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/3301/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1012/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року, якою у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області та Мелітопольської місцевої прокуратури - відмовлено.

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року, якою у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області та Мелітопольської місцевої прокуратури відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана на бездіяльність посадових осіб поліції та прокуратури, що не підлягає оскарженню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, зазначену ухвалу скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально - процесуального закону, та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Мелітопольський ВП провести усі необхідні слідчі дії в кримінальному провадженні №0003658 та виконати ухвали суду.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, проте, на думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає. ОСОБА_6 вважає, що слідчий суддя діяла упереджено, звузила його вимоги та спотворила прохальну частину поданої скарги, проігнорувала беззаперечні докази та вибірково застосувала норми чинного законодавства.
Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не виконав свого призначення і неправомірно відмовив йому у судовому захисті, при цьому, жодних законних підстав для відмови не навів. Як наслідок, оскаржувана ухвала є незаконною із-за: нерозуміння завдань судочинства і призначення судді; хибного тлумачення правових норм; невідповідності висновків суду обставинам справи; неповного з`ясування обставин, що мають значення. Тому, вказана ухвала слідчого судді перешкоджає подальшому розслідуванню кримінальної справи.

Заявлене ОСОБА_6 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого суду підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку, які вказані апелянтом (у зв`язку з введеним карантином), можуть бути визнані поважними, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, в своїй апеляційній скарзі просить її розглянути без його участі, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Цих вимог закону при прийнятті рішення слідчим суддею дотримано.
Перевіряючи доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на таке.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Таким чином, частиною 1 статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
З наданих суду матеріалів вбачається, що 03 серпня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб поліції та прокуратури у м.Мелітополі, яка полягає у неналежному, фіктивному розслідуванні кримінальної справи, невиконанні рішень і ухвал, порушенні прав та інтересів потерпілого.
В той же час, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач, прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем, прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Скарга ОСОБА_6 не містить жодних вимог, розгляд яких відноситься до компетенції слідчого судді.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_6 фактично звернувся зі скаргою на бездіяльність, яка не підлягає оскарженню відповідно до положень ст.303 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за вищевказаною скаргою ОСОБА_6 . При цьому, слідчий суддя належним чином вмотивував свої висновки в оскаржуваній ухвалі.
Висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам провадження відповідають. Норми права слідчим суддею застосовані правильно, а доводи ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про протилежне, на думку колегії суддів, є помилковими.
Посилання апелянта на те, що слідчий суддя звузив вимоги його скарги, неповно з`ясував обставини провадження та проігнорував докази, є безпідставними.
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення цієї скарги не вбачається.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року, якою у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області та Мелітопольської місцевої прокуратури відмовлено, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4