Справа № 172/911/20
Провадження № 1-кп/172/132/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000274 від 22.09.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Рубіжне Луганської області, має неповну середню освіту, не одружений, не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -
В С Т А Н О В И В
22 вересня 2020 року близько 09:10 години, ОСОБА_5 , керуючи належним йому транспортним засобом моторолером марки «Tiger R» НТ-50 q НОМЕР_1 без номерного знаку, рухався по вул. Будівельників в сел. Васильківка Дніпропетровської області. Рухаючись навпроти багатоквартирного будинку № 127 по вул. Будівельників в сел. Васильківка був зупинений інспектором патрульної поліції СРПП № 4 Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_6 , який згідно з посадовою інструкцією ніс службу в населеному пункті сел. Васильківка Дніпропетровської області. В ході перевірки, інспектором патрульної поліції СРПП № 4 майором поліції ОСОБА_6 виявлено, що у ОСОБА_7 відсутнє водійське посвідчення та він незаконно керує транспортним засобом, внаслідок чого працівник поліції попередив ОСОБА_5 про те, що відносно нього буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний намір, направлений на вирішення питання про не притягнення до адміністративної відповідальності шляхом надання неправомірної вигоди.
Після цього, маючи намір на надання неправомірної вигоди інспектору патрульної поліції СРПП № 4 Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_6 , який є службовою особою, ОСОБА_5 , того ж дня, 22.09.2020 року о 09:20 год. запропонував співробітнику поліції неправомірну вигоду (хабар) в сумі 1000,00 грн. за вирішення питання про не притягнення його до адміністративної відповідальності та уникнення складання постанови про адміністративне правопорушення, і поклав вказані грошові кошти на папку співробітнику поліції ОСОБА_6 , де останній грошові кошти в сумі 1000,00 грн. виложив на сидіння моторолера належного ОСОБА_5 та попросив їх забрати, попередивши ОСОБА_5 про те, що за надання неправомірної вигоди службовій особі настає кримінальна відповідальність та вказавши, що йому не уникнути адміністративної відповідальності, бо відносно нього буде винесена постанова про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 258 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП. Після чого, інспектор поліції ОСОБА_6 здійснив телефонний дзвінок на службу НОМЕР_2 та викликав слідчо-оперативну групу за фактом пропонування неправомірної вигоди громадянином ОСОБА_5 .
Продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди інспектору патрульної поліції СРПП № 4 Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 знову запропонував співробітнику поліції неправомірну вигоду (хабар) у вигляді грошових коштів на загальну суму 2000,00 грн. за вирішення питання про не притягнення його до адміністративної відповідальності. Інспектор поліції ОСОБА_6 відмовився та знову попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність. Не реагуючи на неодноразові попередження інспектора поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 того ж дня, тобто 22.09.2020 року о 09:25 год., продовжуючи свій протиправний умисел направлений на надання неправомірної вигоди інспектору патрульної поліції, поклав на сидіння свого моторолера, що розташований навпроти багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , грошові кошти на загальну суму 3000,00 грн.
Після чого, враховуючи наявність достовірної інформації про вчинення кримінального правопорушення та передачу грошових коштів в якості неправомірної вигоди, 22.09.2020 року в період часу з 09:45 год. до 10:05 год. був проведений огляд, в ході якого на сидінні моторолера марки «Tiger R» НТ-50 q Т-9 без номерного знаку, що розташований навпроти багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено грошові кошти в сумі 3000,00 грн., які ОСОБА_5 надав в якості неправомірної вигоди інспектору СРПП № 4 Васильківського відділення поліції Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_6 , який є службовою особою, за сприяння не притягнення до адміністративної відповідальності.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1
ст. 369 КК України, а саме: надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в його інтересах будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
30 вересня 2020 року між прокурором Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Відповідно до даної угоди прокурор ОСОБА_3 і підозрюваний ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє зміст положення абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має таке право: допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор та захисник вважали за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України віднесений до злочину середньої тяжкості, потерпілі від злочину відсутні, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст.ст. 57, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення йому узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .
На досудовому розслідуванні витрати на проведення судових експертиз відсутні. Цивільний позов не заявлений. Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 373-374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000274 від 22.09.2020 року відносно ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази: - грошові кошти у сумі 3000 гривень, що зберігаються в УФЗБО ГУНП конфіскувати;

- відеозапис з натільної камери зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1