ЄУН cправи 678/1458/19 Провадження № 1-кп-678-23/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Летичів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000024 від 20.01.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, неодруженого, несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2017 року близько 2 години ОСОБА_6 разом із неповнолітнім ОСОБА_7 , після спільного розпивання спиртних напоїв, за попередньою змовою, завчасно розподіливши між собою ролі, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає, через незамкнені двері гаражного приміщення ДП «Летичівське лісове господарство», що по вул. Савіцького Юрія, 54/1 в смт. Летичів Летичівського району Хмельницької області, проникли в його середину, звідки із транспортного засобу марки ЮМЗ демонтували акумуляторну батарею марки «TOP CAR» типу 6СТ-100Ач вартістю, відповідно до висновку експерта № 11а від 14.02.2017 року, 1977,18 грн., після чого із транспортного засобу автокрана «ЗИЛ» демонтували акумуляторну батарею марки «TOP CAR» типу 6СТ-190Ач, вартістю 4060,00 грн., та знайшовши в даному приміщенні акумуляторну батарею «Numax Silver» типу 6СТ-74Ач вартістю 1570,00 грн. разом із ОСОБА_7 винесли їх за паркан підприємства та повернувшись на територію, викрали біля гаражного приміщення гідравлічний захват до гідроманіпулятора вартістю 18000,00 грн., який також винесли за паркан підприємства, однак свій умисел спрямований на вчинення крадіжки не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх помітив охоронець ОСОБА_8 , який наздоганяючи порушників затримав ОСОБА_6 на місці із викраденим, а ОСОБА_7 втік з місця вчинення злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали шкоду ДП «Летичівське лісове господарство» на суму 25607,18 грн..

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав і показав, що 19 січня 2017 року близько 22 год. зустрівся із ОСОБА_7 і після вживання спиртних напоїв вирішили заробити гроші шляхом крадіжки. З цією метою близько 2 год. 20.01.2017 р. вони перелізли через паркан ДП «Летичівське лісове господарство» і зайшовши через відчинені двері в гараж даного господарства винисли три акумуляторні батареї і перекинули їх через паркан. Коли пішли за гідравлічним захватом, який лежав біля гаража, їх побачив охоронець, тому ОСОБА_7 втік, а він був затриманий охоронцем. Про обставини даної крадіжки він переписувався в соціальній мережі «Вконтакті» з ОСОБА_7 , де обговорювали позицію щодо обставин вчинення крадіжки та розподіл ролей і правової позиції. У вчиненому кається.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 20.01.2017 року на ДП «Летичіське лісове господарство» з гаражного приміщення були викрадені три акумуляторні батареї, перелічені в обвинувальному акті та гідравлічний захват, який лежав біля гаражного приміщення, однак злочин не був доведений до кінця, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 був затримайний охоронцем ОСОБА_8 ..

Просить призначити ОСОБА_6 мінімальну міру покарання не пов`язану із позбавленням волі, оскільки шкода підприємству не заподіяна, бо викрадене залишилося на підприємстві, на даний час обвинувачений перебуває на службі в Збройних Силах України.

Вироком Летичівського районного суду від 27.01.2020 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Оскільки учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Разом з тим, суд їм роз`яснив, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким.

ОСОБА_6 має позитивну характеристику за місцем проживання, на даний час перебуває на службі в Збройних Силах України, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують його покарання суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Аналізуючи все в сукупності, враховуючи, що обвинувачений у вчиненому щиро покаявся, активно спряв розкриттю злочину, на даний час перебуває на строковій військовій службі, суд приходить до висновку, про наявність обґрунтованих підстав призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Судові витрати за проведення експертизи № 11а від 14.02.2017 року в сумі 351,84 грн., що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи (а.п. 22 Т. 2), сплачено ОСОБА_7 , добровільно.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 1700 гривень 00 копійок.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського
районного суду: ОСОБА_1