Справа № 346/3143/20
Провадження № 1-кп/346/556/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальне провадження № 0000463 від 29 травня 2020 року про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого по трудовому договору у підприємця ОСОБА_6 у м. Коломиї, раніше не судимого, громадянина України,

- за ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

28 травня 2020 року приблизно о 21 год. 20 хв., в темну пору доби керуючи транспортним засобом марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по мокрому асфальту прямою ділянкою дороги по вул. Петлюри в м. Коломия у напрямку с. П"ядики Коломийського району, в порушення :

п. п. 1.2. Правил дорожнього руху України, який регламентує, що в Україні встановлено правостороній рух транспортних засобів та п. 1.5, який вказує, що дії учасників руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, зогрожуватти життю або здоров"ю громадян, завдавати матеріальних збитків, та п.п. 2.3."б", "д" та 10.1, 12.1., проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем марки "Deo Lanos" реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , в салоні якого як пасажир перебувала ОСОБА_8 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що видно із висновку судово-медичної експертизи № 130 від 22 липня 2020 року, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи та лицевого черепа, забоєм головного мозку легкого ступеня, підапоневротичною гематомою лівої скроневої ділянки, синцями обличчя, крововиливом під кон"юнктиву лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, а ОСОБА_8 на що вказує висновок експерта за № 129 від 18 липня 2020 року тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого плечового суглобу з ушкодженням обертаючої манжетки та надостного м"язу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров"я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення та закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани лобної та тім"яної ділянок, підапоневротичної гематоми лобної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я та синців обох повік очей, крововиливи під кон"юнктиву обох очей, саден обличчя та в ділянці лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Свою вину у скоєному злочині обвинувачений визнав та дав показання, що того вечора рухався додому з м. Коломиї на автомобілі марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Стан дорожнього покриття був мокрим і він немаючи достатніх навиків не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із транспортним засобом, яким керував потерпілий.

Зі свого боку надалі надавав потерпілим посильну матеріальну допомогу на лікування та відшкодував майнову шкоду за механічні пошкодження автомобіля. Просить у них пробачення за вчинене та просить суворо не карати.

Також на винуватість обвинуваченого вказали у своїх показаннях потерпілі подружжя ОСОБА_9 , зазначивши за яких обставин мала місце ДТП. Ствердили, що обвинувачений відшкодуввав їм заподіяну шкоду і на суворому покаранні його не наполягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження, а потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання`ґґ. суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про його особу.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченому суд вважає - перше притягнення до кримінальної відповідальності, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілим заподіяної шкоди та відсутність будь-яких претензій з їх боку, молодий вік та наявність постійного місця праці, а тому вважає за можливе застосувати до нього покарання визначене санкцією статті за якою обвинувачується із застосуванням ст. 75 КК України, що на думку суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та достатнім для виправлення винуватої особи і попередження вчиненню нових злочинів.

Судові витрати слід стягнути з винуватої особи.

Речовими доказами розпорядиться за належністю, у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 369 - 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання - три роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - два роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки :

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави 5 720, 75 грн. за проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Речові докази після вступу вироку в законну силу :

- автомобіль марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити йому у власності;

- автомобіль марки "Deo Lanos" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області в м. Коломия по вул. Горбаша - повернути власнику ОСОБА_10 , без проведення оплати за його зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_11