Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1449/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2020 року про приведення у відповідність до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII вироку Коростенського міськрайонного суду від 08.02.2017 за ст. ст. 309 ч. 1, 71, 78 КК України (далі КК) щодо ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:
Цією ухвалою задоволено клопотання начальника ДУ «Кроростенська ВК №71» та вирішено привести у відповідність до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.02.2017 за ст. ст. 309 ч. 1, 71 КК щодо ОСОБА_8 , замінено покарання, призначене ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК з позбавлення волі на строк 1 рік на обмеження волі на строк два роки, вирішено вважати ОСОБА_8 засудженим до остаточного покарання за ст. ст. 309 ч. 1, 71 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці, строк відбування якого обчислюється з 20.06.2019.
За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_8 просить переглянути ухвалу суду у зв`язку з можливим неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Твердить про неправильність фактичного не пом`якшення йому судом покарання за вироком від 08.02.2017
Справа розглядається у відсутності засудженого ОСОБА_8 , оскільки останній не заявляв клопотання про розгляд його апеляційної скарги за його участі.
Заслухавши міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Відповідно ч. 4 ст. 71 КК, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
З матеріалів справи видно, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.07.2015 ОСОБА_8 було засуджено за ст. ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.02.2017 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні 15.09.2015 під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання за попереднім вироком від 16.07.2015 нового злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 (незаконного придбання, виготовлення, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети) та призначено покарання за цим кримінальним законом у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. ст. 71, 78 ч. 3 КК остаточно призначено покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з часу затримання ОСОБА_8 в порядку виконання вироку.
У справі є дані про затримання ОСОБА_9 20.06.2019 в порядку виконання вказаного вироку.
01.07.2020. набув чинності закон України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким за ч. 1 ст. 309 КК передбачено менш суворе покарання за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправних робіт на строк до двох років, арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Згідно положень ст. 71 КК в редакції закону України №2617-VIII від 22.11.2018., якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
За таких обставин суд першої інстанції правильно застосував вказаний Закон про кримінальну відповідальність, законно та обґрунтовано привів вирок від 08.02.2017 щодо ОСОБА_8 за ст. ст. 309 ч. 1, 71 КК у відповідність до закону України №2617-VIII від 22.11.2018 зі зміною покарання, призначеного за ч. 1 ст. 309 КК, з позбавлення волі на обмеження волі, з призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, що перевищує невідбуте покарання за попереднім вироком від16.07.2015
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляції про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону є необґрунтованими.
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2020 року про приведення у відповідність до Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII вироку Коростенського міськрайонного суду від 08.02.2017 за ст. ст. 309 ч.1, 71, 78 КК України щодо ОСОБА_7 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня ухвалення.
Судді: