Справа № 461/7181/20
Провадження № 1-кп/461/657/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2020 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої адвоката ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000002 від 23 листопада 2012 року, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, що вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, що вчинила злочин.
В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом Галицького ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000002 від 23 листопада 2012 року, за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 30 серпня 2012 року о 14.00год. у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , де вона проживає, вона провалилась разом з перекриттям біля сходової клітки першого поверху у підвал, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження, які згідно акту судово-медичного дослідження №506/2012 від 25 вересня 2012 року, могли бути спричинені 30 серпня 2012 року при падінні з висоти при обставинах, на які вказує потерпіла, та відносяться до легких та тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.275 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності та на обслуговуванні ЛМКП «Айсберг». Згідно акту ЛМКП «Айсберг» від 15 серпня 2012 року проводилось обстеження під`їзду будинку АДРЕСА_1 , де при обстеженні видимих ділянок замокання виявлено не було. Будучи допитаною у якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що коли вона проходила через під`їзд будинку АДРЕСА_1 стався обвал перекриття і вона провалилась з площадки першого поверху у підвал будинку. Згідно висновку судово-медичного дослідження №506/2012 від 25 вересня 2012 року у ОСОБА_5 виявлено відкритий перелом п`ятої плюснової кістки лівої стопи, синяк на правій сідниці, забій попереку, які утворились від контакту з тупими твердими предметами, могли бути спричинені 30 серпня 2012 року при падінні з висоти при обставинах, на які вказує потерпіла. Згідно акту ЛМКП «Айсберг» від 31 серпня 2012 року проведено візуальне обстеження будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено провал перекриття між сходовою кліткою та підвальними приміщеннями будинку на площі до 4-х квадратних метрів. Причиною обвалу є втрата несучої здатності перекриття внаслідок незадовільного стану каналізаційної мережі, що призвело до постійного перезволоження цегляної кладки склепінчастого перекриття підвального приміщення, вивітрювання та вимивання вапняного розчину кладки, розкришення та руйнування цегли. Згідно з витягу з протоколу №10 комісії з питань техногенно екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Галицької районної адміністрації від 25 вересня 2012 року вирішено підготувати клопотання перед першим заступником міського голови головою міської комісії з питань техногенно екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій про виділення коштів з резервного фонду Львівської міської ради на проведення аварійно-відновлювальних робіт направлених на недопущення руйнування будинку та виникнення надзвичайних ситуацій з непередбачуваними наслідками. 27 листопада 2012 року ЛМКП «Айсберг» складено акт про те, що фасад будинку №26 по проспекту Свободи у м. Львові (зі сторони вул.Торгова), знаходиться в незадовільному стані та потребує ремонту. Допитаний у якості свідка головний інженер ЛМКП «Айсберг» ОСОБА_7 повідомив, що від мешканців будинку АДРЕСА_1 скарги з приводу аварійності стану будинку не надходило, натомість надходили звернення з приводу проведення поточного ремонту під`їзду, що стосується скарг з приводу незадовільного стану сходової клітки першого поверху, яка 30 серпня 2012 року обвалилась, то такі не надходили, а при зовнішньому огляді встановити її аварійність було неможливо, при тому, що працівниками ЛМКП у під`їзді проводився поточний ремонт каналізаційної мережі. Аналогічні покази надали інші працівники ЛМКП «Айсберг» та працівники Галицької районної адміністрації, також вказали, що зверталися про включення будинку до титульного списку для проведення ремонтних робіт, однак таке рішення відкладалось через брак коштів та велику кількість аналогічних будинків у центрі міста, які також потребували невідкладного ремонту. Допитані мешканці вказують на аварійність будинку в цілому та відсутність належної реакції з боку ЛМКП «Айсберг» та Галицької районної адміністрації Львівської міської ради. За результатами будівельно-технічної експертизи №4633 від 25 березня 2019 року технічний стан будинку №26 по проспекту Свободи у м. Львові, побудованого у 1801 році, станом на час проведення дослідження незадовільний, експлуатація будівель можлива лише при умові проведення ремонту, причиною обвалу перекриття підвалу міг бути його ветхий технічний стан, внаслідок чого було обмежено виконання ним своїх функцій, що призвело до руйнування. Сам будинок містить ознаки аварійності. У зв`язку зі спливом з моменту події 8 років, вважає подальше проведення дізнання недоцільним, а тому просить закрити відповідне кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у клопотанні.
Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора про закриття кримінального провадження категорично заперечили, ствердили, що досудове розслідування проведено поверхнево та неефективно, оскільки слідством не встановлено особу, неналежне виконання службових обов`язків із забезпечення безпечної експлуатації приміщень загального користування будинку якої, призвело до тяжких наслідків - отримання потерпілою середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та ознайомившись із матеріали досудового розслідування, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на таке.
За приписами ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Аналіз вищенаведених положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.
Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що 23 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000002 внесено відомості за заявою ОСОБА_5 , яка отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження внаслідок обвалу перекриття зазгального користування в будинку АДРЕСА_1 . Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст.275 КК України.

Частина 1 ст.275 КК України передбачає відповідальність, зокрема за порушення під час проектування чи будівництва правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель і споруд, особою, яка зобов`язана дотримувати таких правил, якщо це створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Однак, кваліфікація вищезазначеного кримінального правопорушення, відображена в ЄРДР за ч.1 ст.275 КК України не відповідає фактичним обставинам справи встановленим в ході досудового розслідування.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 30 серпня 2012 року о 14.00год. у під`їзді будинку №26 по проспекту Свободи у м. Львові, який перебуває у комунальній власності та знаходиться на балансі ЛМКП «Айсберг», внаслідок обвалу перекриття приміщень загального користування отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Так, на думку суду, встановити порушення під час проектування чи будівництва будинку АДРЕСА_1 , який згідно висновку будівельно-технічної експертизи №4633 від 25 березня 2019 року збудований у 1801 році,правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель і споруд, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.275 КК України, може не видатися за можливе. Однак, вимогами законодавства визначено осіб, які несуть відповідальність за безпечну та надійну експлуатацію будинків протягом усього часу їх існування.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, постановою прокурора Галицького району м. Львова від 27 березня 2013 року було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 14 березня 2013 року, в тому числі з підстав невірної кваліфікації кримінального правопорушення, «не встановлення службових осіб по вині яких із-за халатності міг статися обвал перекриття сходової клітки».
Також в матеріалах досудового розслідування містяться численні скарги потерпілої ОСОБА_5 в яких вона просить ефективно провести досудове розслідування та притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності за ст.367 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, а також за те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Всупереч наведеному, орган досудового розслідування не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за цим фактом, та не досліджував цих обставин, зокрема й не встановлював осіб, які повинні здійснювати підтримання майна у належному стані.
А відтак, в цій ситуації викликає сумніви попередня кваліфікація діяння.
На думку суду, це свідчить або про недбалість відповідних службових осіб органу досудового розслідування, або ж про свідоме приховування злочину.
Суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому стверджувати, що вжито усіх можливих заходів, проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, у суду немає підстав.
Вказане розслідування аж ніяк не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
Враховуючи наведене, а також те, що органом досудового розслідування не вжито усіх заходів для встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України слід відмовити, оскільки таке суперечитиме принципу верховенства права та матиме формальний характер.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 284, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання Львівської місцевої прокуратури №1 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000002 від 23 листопада 2012 року, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, що вчинила кримінальне правопорушення - відмовити.

Копію даної ухвали скерувати начальнику Галицького ВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про можливість проведення відповідного службового розслідування за фактом неналежного та неефективного розслідування вказаного кримінального провадження.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14.09.2020р.

Суддя ОСОБА_1