ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 759/669/19
провадження № 512793км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року виправлено описку у мотивувальній та резолютивній частині ухвали слідчого судді цього суду від 15 січня 2019 року про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи, постановленої за результатами розгляду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000047 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 і 3 статті 204 Кримінального кодексу України (далі КК).
Вказане рішення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскаржили в апеляційному порядку.
Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 01 червня 2020 року повернув апеляційну скаргу заявниками у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження і відсутністю клопотання про його поновлення.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що копію ухвали слідчого судді він отримав поштою 11 лютого 2020 року та 14 лютого 2020 року, в межах передбаченого законом строку, подав на неї апеляційну скаргу. Тому строк на оскарження судового рішення ним пропущений не був, а висновок апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі про пропуск ним цього строку є помилковим.
Позиція учасників у суді касаційної інстанції
Прокурор підтримала касаційну скаргу заявника, просила Верховний Суд (далі-Суд) оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд в апеляційному суді.
Заявник був повідомлений належним чином про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не прибув і просив Суд розглянути касаційну скаргу без його участі.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про таке.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказали, що копію ухвали слідчого судді від 07 листопада 2019 року про виправлення описки вони отримали лише 11 лютого 2020 року.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суддя апеляційного суду в ухвалі зазначив, що строк подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 07 листопада 2019 року сплинув, а з апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до апеляційного суду лише 14 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, і питання про його поновлення не ставлять.
Однак таке рішення суддя апеляційного суду прийняв без урахування вимог кримінального процесуального закону.
За правилами ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що вказану ухвалу слідчий суддя місцевого суду постановив без участі сторін (а.с. 45-47).
22 листопада 2019 року ОСОБА_7 подала до районного суду заяву про видачу копії цієї ухвали, а 26 грудня того ж року звернулася із такою заявою повторно.
Відповідно до супровідного листа в матеріалах провадження, копію ухвали слідчого судді було скеровано місцевим судом ОСОБА_7 31 січня 2020 року (вих. № 759/2669/19/7460/2020) та отримано нею 11 лютого 2020 року (штрих код відправлення 103) (а.с. 49, 55, 57, 62).
Апеляційну скаргу на це судове рішення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали 14 лютого 2020 року, тобто у межах передбаченого законом строку.
Отже, висновок судді апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді заявником був пропущений не ґрунтується на матеріалах справи і суперечить вимогам кримінального процесуального закону.
Допущене судом апеляційної інстанції порушення є істотним, яке перешкодило цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції.
З урахуванням наведеного касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції слід взяти наведене до уваги та з додержанням вимог кримінального процесуального закону ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити. Ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _______________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3