Справа № 143/1057/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року м. Погребище

Слідчий суддя Погребищенського районного суду Вінницької області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Погребищенського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

Встановив:

Слідчий СВ Погребищенського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим начальником Погребищенського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, депутатом не являється, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу Погребищенського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 09.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2020 року, приблизно о 06 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, спільно із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , на автомобілі марки «Хюндай Сантафе», чорного кольору, держ. номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_8 , рухались по вул. Привокзальна в м. Погребище та ігноруючи закритий шлагбаумами залізничний переїзд, заїхали на залізничні колії 57 км. ст. Ржевуська в м. Погребище Вінницької області, заблокувавши при цьому автомобілем вільний проїзд маневрового потягу № НОМЕР_3 під керуванням машиніста ОСОБА_9 , який здійснював маневри на ст. Ржевуська в м. Погребище Вінницької області.

Під час перебування на вказаному залізничному переїзді, ОСОБА_5 , залишив салон автомобіля та умисно, із мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, хизуючись своїми незаконними діями, що виразилося у їх відеофіксації та онлайн-трансляції в загальнодоступній соціальній мережі INSTAGRAM на сторінці «gold_star_mafia_official», грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, у присутності інших осіб і працівників залізничної колії, висловлюючись нецензурною лайкою, здійснив 1 (один) постріл з металевого предмету, зовні схожого на пістолет марки «ELI 2-20010082», в напрямку тягового потягу №3502, під керуванням машиніста ОСОБА_9 , який здійснював маневри на ст. Ржевуська в м. Погребище Вінницької області, тим самим вчинив хуліганські дії.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Хюндай Сантафе», чорного кольору, держ. номер НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_5 , з`їхали із вказаного залізничного переїзду, зупинилися на проїжджій частині дороги за шлагбаумним переїздом та ОСОБА_8 , вийшовши із салону автомобіля, перебуваючи на вулиці неподалік залізничного переїзду, грубо, умисно, із мотивом явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, у присутності інших осіб і працівників залізничної колії, здійснив 3 (три) постріли з того ж самого металевого предмету, зовні схожого на пістолет марки «ELI 2-20010082», вгору, тим самим вчинив хуліганські дії.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю, кваліфікуючими ознаками якого є хуліганство, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

10.09.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 09.09.2020 року; протоколами ОПМ з фототаблицею та відеозаписами від 09.09.2020 року; постановами про визнання оглянутих предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 09.09.2020 року; протоколом огляду веб-сторінки із відеозаписами від 09.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.09.2020 року.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не обтяжений соціальними зв`язками та відповідальністю, а також те, що максимальний строк покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, який відповідно до класифікації злочинів, передбачених ст. 12 КК України, є тяжким злочином, становить 7 років.

Тому співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі, доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім цього, слідчий посилається на те, що в ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ніде не працює, постійного заробітку немає, джерело прибутку невідоме, на даний час веде антиморальний спосіб життя, свою протиправну соціальну поведінку постійно демонструє в соціальних мережах, хизуючись та виставляючи напоказ, що свідчить про незмінну та сталу протиправну поведінку підозрюваного. З легкістю міняє своє оточення, спілкуючись з особами, які негативно характеризуються, будучи матеріально забезпеченою особою на власний розсуд постійно змінює місця свого перебування задля розваг, зловживає спиртними напоями, також малолітніх дітей на утриманні ОСОБА_5 не має, неодружений, не має постійного офіційного місця роботи, а також відсутні інші соціально стримуючі фактори, що свідчить про достатній ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має належного джерела прибутку.

Також, на переконання слідчого, наявний ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, так як йому відоме місце їх перебування. Незаконний вплив на свідків у цьому ж провадженні можуть позбавити орган досудового розслідування зібрати та надати суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий покликається на те, що наявна необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, держави, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені умисного тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, що передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та несе в собі підвищену суспільну небезпечність, а також те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, або вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

За таких обставин слідчий просить задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та підтвердив викладені у ньому доводи, просить клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, просить клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину в інкрімінованому йому кримінальному правопорушенні фактично не визнав, вказавши, що у нього не було умислу на грубе порушення громадського порядку. Просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на незначний проміжок часу.
Захисник ОСОБА_6 вважає клопотання слідчого необґрунтованим, оскільки повідомлення про підозру є необгрунтованим, дії його підзахисного помилково кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України, він має постійне місце проживання, постійний дохід. З огляду на це просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що її син ОСОБА_5 хворіє двобічним хронічним атитом, він допомагає їй у здійсненні підприємницької діяльності, він не мав наміру порушити громадський порядок, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання та додані стороною захисту документи, слідчий суддя встановив наступне.
В силу ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, наведених у рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати оголошену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Разом із тим, при вирішенні питання про наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, ніде не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність вагомих соціально-стримуючих факторів.
Наведені обставини свідчать про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Крім цього, додані до клопотання матеріали кримінального провадження, на думку слідчого судді, підтверджують те, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, так як йому відоме місце його перебування.
Відтак, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 , суть, зміст та кількість обумовлених в клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, високу ймовірність їх настання, особу підозрюваного ОСОБА_5 , який характеризується негативно, ніде не працює, постійного заробітку не має, не одружений, а також достатньо обгрунтований, на думку слідчого судді, ризик продовження чи повторення ним протиправної поведінки.
З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
В силу положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ч.4 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За змістом ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства саме на сторону обвинувачення покладається обов`язок доведення обставин, визначених частиною 4 ст.182 КПК України, які враховуються судом при визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу в разі тримання особи під вартою.
Проте, в клопотанні слідчого не міститься будь-яких доводів щодо таких обставин чи аргументів стосовно визначення розміру застави.
Відтак, вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням наданих стороною захисту матеріалів щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити максимальний розмір застави, який визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
При цьому, на переконання слідчого судді, саме такий розмір застави може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
Ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Погребищенського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє протягом шестидесяти днів з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 , тобто з 09.09.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.
Визначити заставу в розмірі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень 00 коп., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1)
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1) негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави,та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Уповноважена службова особа Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1) у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави обов`язки: прибувати на перші виклики до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця постійного проживання ( АДРЕСА_1 ); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя