Номер провадження: 11-кп/813/1952/20
Номер справи місцевого суду: 523/6650/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
31.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03.08.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002104 від 03.12.2018 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.08.2020 рокубув продовжний строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 01.10.2020 року, оскільки суд прийшов до висновку про те, що ризики, встановлені в попередніх судових рішеннях, якими відносно обвинуваченого був застосований та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є необхідність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під варти на домашній арешт у нічний час доби, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як суд в порушення вимог закону при застосуванні запобіжного заходу обвинуваченому не визначив розмір застави.

Суд при продовженні запобіжного заходу не врахував, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які підтверджують винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.

Прокурор не надав суду жодного доказу, що доводить наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не довів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Суд міг покласти на ОСОБА_8 обов`язки про заборону спілкуватися зі свідками, що б виключило ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд не врахував, що ОСОБА_8 має місце реєстрації та працевлаштований.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що в суді першої інстанції триває судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а тому встановлення на даному етапі його вини у чинні інкримінованих кримінальних правопорушень відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, на даній стадії не перевіряється, в цій частині доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються.

Оскаржуваною ухвалою був продовжний строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки суд дійшов висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені в попередніх судових рішеннях не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Проте, зі змісту оскаржуваної ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що вона не є обґрунтованою належним чином, містить лише посилання на норми закону та формальний виклад законодавчих підстав для продовження запобіжного заходу, без конкретизації обставин відносно особи обвинуваченого ОСОБА_8 та зазначення конкретних доказів існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження, вважає, що слідчий суддя безпідставно встановив, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися.

Зокрема, прокурор у клопотанні, як на обставину, що дає підставу вважати наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування, посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання сторони обвинувачення на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, апеляційний суд вважає недостатніми для доведеності наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Також апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження, вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про те, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, який був встановлений при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшився, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що обвинувачений на протязі двох років з часу вчиненого злочину будь-яким чином намагався впливати на свідків.

Крім того, зазначений ризик може бути зменшений або усунутий шляхом покладення на підозрюваного обов`язків, передбачений п.4 ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема, утримуватися від спілкування з свідками.

При цьому, апеляційний суд враховує пояснення сторін апеляційного провадження про те, що за весь час перебування кримінального провадження на розгляді в суді першої свідки не з`являються в судові засідання, не допитані судом інстанції, тобто на протязі тривалого часу не забезпечується явка свідків, відповідно до приписів ч.3 ст. 23 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даний час продовжує існувати тільки один ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, так як обвинувачений ОСОБА_8 раніше був засуджений за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.

Апеляційний суд встановив, що, згідно наданих до провадження документів, ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, так як він має постійне місце реєстрації та проживання, працевлаштований.

Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини значно зменшують існування встановленого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання в апеляційній скарзі про те, що суд не дослідив та не дав оцінки доводам сторони захисту про значне зменшення ризиків, відсутність перешкод для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в тому числі з урахуванням зібраних документів, що характеризують особу ОСОБА_8 .
Не врахуванням судом зменшення ризиків, які були встановлені при обранні запобіжного заходу, в сукупності з іншими зазначеними обставинами, стали підставою для необґрунтованого висновку слідчого судді про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою та про продовження дії цього запобіжного заходу.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.5 ст. 194 КПК України, який забезпечить запобігання встановленому ризику та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновки, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам провадження, так як під час апеляційного розгляду встановлено, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені в ухвалі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зникли, ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - значно зменшився, нові ризики не з`явилися, прокурор не довів, що існують обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Висновок в оскаржуваній ухвалі про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як ризики, встановлені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не зменшилися, є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 407, 409 КПК України, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, та постановити нову ухвалу, якоюобвинуваченому ОСОБА_8 має бути змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешту нічний час з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,- задовольнити.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03.08.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002104 від 03.12.2018 року, про продовження ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 31.10.2020 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду;

- не відлучатися із м. Одеси, у якому він повинен відбувати домашній арешт, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Приморського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області.

Негайно звільнити ОСОБА_8 з під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 04.09.2020 року о 14.00 годині в залі судових засідань Одеського апеляційного суду№10.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3