Справа № 645/5473/19
Провадження № 1-кп/645/354/20
В И Р О К
14 вересня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючий, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29.08.2007 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 07.02.2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.І ст. 187, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 05.04.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту; 15.05.2014 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.03.2019 року, згідно ст.81 КК України, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 22 дні, -
у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ,беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та зазначив, що він мешкає разом з мамою у квартирі АДРЕСА_2 . 30 липня 2019 року, в день, коли мати (потерпіла )обвинуваченого перебувала на дачі, він мав змогу вільно пересуватися по всій квартирі ,у якій є три кімнати. Зайшовши до кімнати, він взяв золотий ланцюжок з шухлядки, після чого звернувся до свого знайомого та під його паспорт заложив викрадений ланцюжок у лобарді, отримавши 400 грн, якими розпорядився на свій розсуд. Наступного дня, 31 липня 2019 року, він прийшов до дому приблизно о 14.00 год. матері(потерпілої) не було вдома, та він вирішив взяти пилосос, який він взяв та пішов до ломбарду «Скарбничка» на прт. Московському , та вдруге попросив свого знайомого ОСОБА_6 здати пилесос, та отримав у ломбарді 450 грн, які витратив на власні потреби. 2 серпня 2019 року, мати знову була на дачі, він прийшов додому та взяв телевізор і ТВ тюнер, та пішов до ломбарду, знову попросивши знайомого ОСОБА_7 про допомогу, за ці речі він отримав 1200 грн, розпорядившись грошима на свій розсуд. При цьому, своєму знайомому ОСОБА_8 , він не повідомляв, що речі крадені. У скоєному щиросердно розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні відмовилась надавати свої пояснення, користуючись правом ст. 63 Конституції України, як мати обвинуваченого. Також зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Проти слухання справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечувала.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізодам від 30.07.2019 року, 31.07.2019 року та 02.08.2019 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніш судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, утриманців не має, скоїв злочин у період умовно-дострокового звільнення.
Вину обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При визначення виду і міри покарання обвинуваченого в межах санкції статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за скоєне, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, якій скоїв злочин у період умовно-дострокового звільнення, ставлення обвинуваченого до скоєного, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за скоєне у вигляді позбавлення волі.
Як вбачається матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.03.2019 року, згідно ст. 81 КК України, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 22 дні.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання , призначеного за новим вироком , повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи зазначене, суд при ухваленні вироку остаточно до відбуття покарання призначає за сукупністю вироків.
Враховуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , висновок суду про призначення йому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає доцільним з метою забезпечення виконання даного вироку обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи № 6/2192СЕ-19 від 05.08.2019 року у розмірі 785,05 грн.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді шості місяців позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Обрати відносно засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державної установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили..
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 вересня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи в сумі 785,05 грн на користь держави в особі МВС України НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченому, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_4 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя -