13.08.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/501/20
провадження № 1-кс/533/208/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді: - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,
цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого та представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,
розглянувши у судовому засіданнізаяву адвоката ОСОБА_9 про відвід судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_10 при розгляді кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.03.2020 за № 0000128, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України -,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_10 перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 30.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

11.08.2020 року адвокатом ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та цивільного відповідача фізичної особи-підприємця (ФОП) ОСОБА_7 , заявлено відвід судді.

Відвід обґрунтовано тим, що суддею ОСОБА_10 , в судовому засіданні було висловлено фразу такого змісту: «що учасникам провадження необхідно бути поблажливими до обвинуваченого так, як кожен водій, який сідає за кермо, є потенційним злочинцем». Вжите висловлювання, на думку адвоката ОСОБА_9 , об`єктивно створює припущення, про спрощений підхід судді до категорії справ у злочинах щодо безпеки дорожнього руху, що викликає сумніви стосовно виконання всіх завдань кримінального провадження та судового слідства в частині з`ясування обставин, інших обставин вчинення кримінального правопорушення, у тому числі і тих, які були причиною чи мали наслідки настання подій. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч.5 ст.17 КПК України).

Захисник ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 та цивільний відповідач ОСОБА_7 , підтримали заяву про відвід судді.

Прокурор та потерпілі заперечували проти заявленого відводу судді ОСОБА_10 з підстав його необґрунтованості. Факт висловлювання у судовому засіданні не підтвердили.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 , окрім немотивованості заяви, посилалася на те, що заявник не дотримався строку, встановленого ч. 4 ст. 80 КПК, для заявлення відводу. Факт висловлювання суддею у судовому засіданні також не підтвердила.

Суддя ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутності.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників провадження, суд вважає, що заява захисника ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_10 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Отже, для відводу судді від розгляду справи потрібні докази фактичної наявності упередженості судді щодо конкретної справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що неупередженість забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
При цьому, законодавець чітко регламентував у ст. 75 КПК України, обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.
Як встановлено судом, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 та представник цивільного відповідача ФОП ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 вважає, що підставою для відводу судді ОСОБА_10 , який розглядає справу, є отримана адвокатом зі слів обвинуваченого та цивільного відповідача інформація про те, що, нібито, у судовому засіданні суддя ОСОБА_10 дозволив собі вислів, що, на думку обвинуваченого та цивільного відповідача, носила характер побажання, адресованого учасникам провадження, приблизно такого змісту: «учасникам провадження необхідно бути поблажливими до обвинуваченого, так як кожен водій, який сідає за кермо, є потенційним злочинцем». Вислів наведено у такому ракурсі, як його сприйняли та запам`ятали обвинувачений та цивільний відповідач.
У заяві про відвід адвокат ОСОБА_9 зазначає, що отримана ним та прослухана копія технічного запису судового засідання, що відбулося 23.06.20 не містить вказаного обвинуваченим та цивільним відповідачем висловлювання судді.
Інші учасники судового провадження не підтвердили факт наведеного заявником висловлювання судді.
З цього, суд приходить до висновку, що факт висловлювання суддею ОСОБА_10 побажання, адресованого усім учасникам провадження, у судовому засіданні не є підтвердженим належними доказами. Так само не підтверджено жодними доказами факт такого висловлювання та спілкування з учасниками провадження поза межами судового засідання.
Та, навіть, якщо припуститися, що таке висловлювання мало місце, суд вважає, що таке висловлювання не може свідчити про пряму чи особисту зацікавленість судді ОСОБА_10 у вирішенні справи та не викликає сумніви в його неупередженості, а особисте сприйняття та тлумачення обвинуваченим та цивільним відповідачем певних фраз та висловлювань, почутих поза процесуальними межами, не є належним підґрунтям для сумніву в неупередженості судді відносно них особисто.
Також суд звертає увагу на те, що заявником відводу цитується у якості підстави для відводу тільки частина висловлювання, яка була йому переказана приблизно його клієнтами, та яка могла бути вирвана із контексту. Заявника непокоїть тільки частина фрази, що була йому переказана як вислів судді, а саме: «кожен водій, який сідає за кермо є потенційним злочинцем». Початок вислову, а саме: «що учасника провадження необхідно бути поблажливим до обвинуваченого так, як...» у заявника побоювання щодо упередженості та об`єктивності судді не викликає.
У той же час, суд, вдаючись до тлумачення слова «потенційний» (яке за ствердженням заявника є частиною фрази, яка викликає у нього занепокоєння), вважає, що слово «потенційний» означає той, що теоретично існує або може існувати в майбутньому, тобто не існує на даний час. Тобто вислів, який став приводом для заявлення відводу судді може означати, що можливо припуститися, що особа, яка сідає за кермо, теоретично в майбутньому (потенційно) може допустити порушення правил дорожнього руху з відповідними наслідками. На думку суду, таке тлумачення вислову не дає підстави стверджувати, що суддя ОСОБА_10 спрощено підходить до розгляду категорії справ у злочинах щодо безпеки дорожнього руху, як вважає заявник відводу, та жодним чином, не може стосуватися оцінки подій, які вже сталися, та які є предметом судового розгляду.
Викладені в заяві адвоката ОСОБА_9 про відвід судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_10 обставини, не можуть викликати сумнівів у його об`єктивності та неупередженості при розгляді кримінального провадження. Доводи заявника не містять підтверджених беззаперечних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені ст. 75 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено обставин, відповідно до яких, згідно вимог ст. 75 КПК України, суддя ОСОБА_10 не може проводити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 81, 372 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_9 про відвід судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_10 від участі у кримінальному провадженні у справі № 533/501/20 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1