ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 661/3551/20 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/1165/20 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000253 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року, якою відносно,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гарбані, республіки Грузія, громадянина Грузії, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених,ч.1 ст. 135, ч.3 ст. 286 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 12 листопада 2020 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000253 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 135, ч.3 ст. 286 КК України.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник подав на нього апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт зазначає, що наявними в матеріалах провадження доказами не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Також, зазначає про відсутність доказів щодо підтвердження обґрунтованості обвинувачення, що не узгоджується з позицією ЄСПЛ, зокрема з положеннями параграфу 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої передбачено наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем роботи, має дружину та двох малолітніх дітей, разом з якими проживає. Наголошує, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом має виражатись в конкретних діях та не може бути абстрактним поняттям, про що вказано в справах ЄСПЛ «Летье проти Франції», «Каучор проти Польщі», «Олександр Макаров проти Росії», «Осипенко проти України», «Хайрединов проти України», однак доказів існування інших ризиків, в матеріалах провадження не має.

Крім того, зазначає, що при продовженні строку тримання під вартою судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, натомість в клопотанні слідчого взагалі не обґрунтовано неможливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 . У разі якщо суд дійде висновку про наявність ризиків, застосувати до ОСОБА_11 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання, домашній арешт або заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілих адвокат ОСОБА_12 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

На стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд позбавлений права вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі, а тому твердження апелянта про те, що наявними в матеріалах провадження доказами не доведено обставин вчинення ОСОБА_9 злочину, суперечать основним засадам практики ЄСПЛ, оскільки на цій стадії вони не повинні носити такий обсяг і достатність, які враховуються під час пред`явлення обвинувачення та вирішення питань про доведеність або недоведеність вини особи

Так, перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується відразу у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відносить до категорії тяжких, що потягло за собою смерть трьох осіб та передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, після його вчинення з місця події зник, є громадянином іншої держави, офіційно не працевлаштований, транспортним засобом керував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Зазначені обставин, дають достатні підстави вважати, що існує вкрай висока вірогідність ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а тому твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Посилання сторони захисту на наявність позитивних даних про особу ОСОБА_9 зокрема, що він має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, має дружину та двох малолітніх дітей, з якими разом проживає, які, на його думку, можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки, і дають підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що усувають встановлений судом ризик, оскільки ОСОБА_9 зник з місця події, що прямо підтверджує усвідомлення ним протиправності своїх дій та вчинення активних дій, спрямованих на уникнення від кримінальної відповідальності.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на стадії судового розгляду.
Саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Незгода сторони захисту з позицією прокурора у кримінальному провадженні не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 12 листопада 2020 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: