Справа № 645/993/19
Провадження № 1-кс/645/1373/20
УХ В А Л А
Іменем України

23 жовтня 2020 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі: потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 , потерпілого у кримінальному провадженні № 0000457 від 23 лютого 2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України, про встановлення строку проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування,-

в с т а н о в и в:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000457 від 23 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СД Немишлянського відділу ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000457 від 23.02.2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення мені тілесних ушкоджень. Процесуальне керівництво здійснюється Немишлянським відділом Харківської місцевої прокуратури № 3. З моменту внесення відомостей до ЄРДР по сьогоднішній день сплило 1 рік та майже 7 місяців. За такий тривалий час зібрано велику кількість доказів для прийняття остаточного рішення по справі. На сьогоднішній день, по даному провадженню допитано потерпілого, безпосереднього свідка події, судово-медичним експертом здійснено обстеження потерпілого, визначено ступінь тяжкості його тілесних ушкоджень, проведено комісійну судово-медичну експертизу, встановлено прізвище, ім`я та по батькові фігуранта справи, долучено карту виклику швидкої допомоги з відомостями про наявність у ОСОБА_3 під час обстеження на місці події тілесних ушкоджень, долучено безліч медичної документації, що підтверджує факт звернення з місця події потерпілого, з подальшим його обстеженням і виявленням тілесних ушкоджень. Однак, усупереч вказаним обставинам, у кримінальному провадженні не приймаються процесуальні рішення, жодній особі не було повідомлено про підозру, рішення про закриття кримінальне провадження не приймалось. У травні 2020 року представником потерпілого до Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 надсилалися скарги про недотримання розумності строків, на що отримано відповідь про те, що після отримання висновку комісійної експертизи у кримінальному провадженні буде прийнято законне рішення. Проте, з кінця вересня 2020 року відповідна експертиза завершена та долучена до матеріалів кримінального провадження, однак, жодного рішення по справі на сьогоднішній день так і не прийнято.

Потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Представник Харківської місцевої прокуратури № 3 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

Від старшого інспектора СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 22.10.2020 року до суду надійшла заява про надання матеріалів кримінального провадження та розгляд справи за відсутності вказаної особи.

Вислухавши доводи та пояснення потерпілого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000457, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Частина 2 статті 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Водночас ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до слідчого судді з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Ця норма кореспондується із положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 18 жовтня 2019 року (справа № 757/37346/18-к).
З клопотання потерпілого ОСОБА_3 та матеріалів кримінального провадження № 0000457 встановлено, що 23.02.2019 року, за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке триває 20 місяців.
Постановою слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 16.03.2019 р. вищевказане кримінальне провадження було закрито, проте на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.11.2020 р. вищевказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження було скасовано.
Таким чином, відповідно до положень ст.219 КПК України, строк досудового розслідування даного кримінального провадження, який становить 12 місяців, закінчується 10.11.2020 р.
Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0000457 встановлено, що по справі проведено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: 05.03.2019 року допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 ; 12.12.2019 року допитано в якості свідка ОСОБА_7 ; 12.12.2019 року в якості свідка допитано ОСОБА_8 ; у квітні 2020 року витребувано копію карти виїзду бригади екстреної медичної допомоги; 20.02.2020 року допитано свідка ОСОБА_9 ; 12.12.2019 року проведено з потерпілим та свідком слідчі експерименти; 15.05.2020 року оглянуте місце події; проведені судово-медичні експертизи, зокрема 21.09.2020 року (згідно супровідному листу) отримано висновок експерта № 08-152/2020.
На скаргу представника потерпілого щодо дотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування, 21.05.2020 року першим заступником керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 надано відповідь, що після отримання висновку експертизи у кримінальному провадженні буде прийнято законне рішення відповідно до чинного законодавства.
Станом на час розгляду клопотання у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про прийняття такого рішення, про яке зазначив прокурор.
Закріплення у ч. 6 ст. 28 КПК України права потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність дотримання якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.
Зокрема, у справі «Кудла проти Польщі» від 26 жовтня 2000 р, Суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюватиметься до порушення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Право особи на ефективний засіб правового захисту закріплено у статті 13 Конвенції, згідно з якою кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Ефективність національного засобу правового захисту за змістом статті 13 Конвенції не залежить від упевненості в сприятливому результаті провадження. Ефективність має оцінюватися за можливістю виправлення порушення права, гарантованого Конвенцією, через поєднання наявних засобів правового захисту.
Щоб вважатися ефективним і в такий спосіб відповідати статті 13 Конвенції, внутрішній засіб правового захисту повинен надати змогу компетентному національному органу як розглянути суть відповідної скарги за Конвенцією, так і забезпечити «належний захист» (рішення від 27 вересня 1999 року у справі «Сміт і Ґрейді проти Сполученого Королівства» (Smith and Grady v. The UK), заяви № 33985/96 і № 33986/96; рішення ЄСПЛ від 18 грудня 1996 року у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), заява № 21987/93).
Розумність тривалості провадження повинна визначатись у контексті відповідних обставин справи та з огляду на критерії, передбачені прецедентною практикою ЄСПЛ, зокрема складність справи, поведінку заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v France); $ 35 рішення від 27 червня 1997 року у справі «Філіс проти Греції» (№ 2, Philis v. Greece), заява № 19773/92). Стаття 13 Конвенції не вимагає надання спеціального засобу правового захисту від надмірної тривалості провадження; достатніми можуть бути загальні конституційні та судові позови, наприклад, про встановлення позадоговірної відповідальності з боку держави.
Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів, що може призвести до порушення прав учасників кримінального провадження.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню шляхом встановлення строку, який не може перевищувати чотирнадцяти днів в межах строку кримінального провадження, з моменту отримання органом досудового розслідування даної ухвали, для проведення процесуальних дій та/або прийняття процесуальних рішень, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 23 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України саме прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а тому саме на прокуророві лежить обов`язок по контролю за рухом кримінального провадження з метою максимального дотримання прав сторін, в тому числі і щодо розумності строків проведення слідчих та розшукових дій, та прийняття процесуальних рішень.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне покласти контроль за виконанням даної ухвали на прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 3, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000457 від 23 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 28, 113, 114, 303, 304, 307, 309, 369-372, 376 КПК України,суд-

п о с т а н о в и в:

Клопотання потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.
Встановити строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів в межах строку кримінального провадження, з моменту отримання органом досудового розслідування даної ухвали, для проведення процесуальних дій та/або прийняття процесуальних рішень, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 23 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Копію ухвали направити до СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області - для виконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 3, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №№ 0000457 від 23 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до положень ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 26.10.2020 року.

Слідчий суддя