Справа № 645/1912/20
Провадження № 1-кп/645/591/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у склад:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3
особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
законного представника - ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Фрунзенському районному суді м. Харкові клопотання слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, у кримінальному провадженні № 0000313 - неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісне, Зміївського району Харківської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, студент Регіонального центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудимого,
за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.124 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_4 будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, після досягнення одинадцятирічного віку та до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, а саме 11.02.2020 близько 11.00 години, знаходячись у кімнаті квартири за місцем свого попереднього проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з його рідним братом - неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка у подальшому переросла у бійку, діючи в стані необхідної оборони, захищаючись від суспільно-небезпечного посягання зі сторони свого брата ОСОБА_10 , з метою негайного його відвернення та припинення, маючи на меті захиститись від протиправних дій останнього, які виразилися у нанесенні ОСОБА_4 приблизно 2-3 ударів кулаками обох рук в область голови, лівої руки, правої ноги та заподіянні таким чином ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №09/305-С/2020 легких тілесних ушкоджень, керуючись раптово виниклим прямим умислом, перевищуючи межі необхідної оборони, усвідомлюючи, що такий спосіб захисту явно не відповідає небезпечності посягання, тримаючи, ще до початку конфлікту, у правій руці металеві ножиці господарсько-побутового призначення, наніс своєму брату ОСОБА_10 один удар гострим кінцем даних металевих ножиць в область грудної клітини ліворуч, спричинивши останньому своїми протиправними діями тілесні ушкодження у вигляді одного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з розвитком лівобічного гемопневмотораксу, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, тобто таке, що є небезпечним в момент спричинення.
Допитана у судовому засіданні особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності неповнолітній ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_6 терміном на 2 роки.
Захисник ОСОБА_11 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_6 , законний представник неповнолітньоного потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що вони із дружиною виховують двох синів, у них повна родина, сини різні за характером, ОСОБА_12 взагалі спокійний, допомагає батькам по господарству. Характеризує сина позитивно та висловив згоду про передачу сина йому під нагляд, який він може здіснювати.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив про обставини вчинення щодо нього суспільно-небезпечного діяння та зазначив, що 11.02.2020 року між ним та його неповнолітнім братом виник конфлікт, який перейшов в бійку. Він 2-3 рази вдарив брата по голові, брат намагався захищатись, вони впали на ліжко, продовжували бійку, потім він відчув удар в область грудної клітини, одразу не зрозумів чим, потім побачив рану. Мати визвала швидку допомогу. Також зазначив, що він 4 дні перебував на стаціонарному лікуванні, потім продовжував лікування амбулаторно. На даний час відносини між ним та братом добрі, ніяких негативних наслідків для стану здоров`я він не має, претензій до брата не має.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, чи вчинене це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосовувати до нього примусові заходи виховного характеру, якщо слід, то які саме.
Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 105 КК України передбачені примусові заходи виховного характеру, які суд застосовує до неповнолітньої особи.
Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру"передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України; до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України); при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.
Суд, ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 38 КПК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Враховуючи пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_6 , які вони дали в судовому засіданні, дослідивши надані прокурором докази, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння передбаченого ст.124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, є доведеним.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .
Кримінальній відповідальності за ст.124 КК України підлягають особи, які на момент скоєння вказаного злочину досягли 16 років.
Станом на день вчинення суспільно небезпечного діяння (11.02.2020 року) ОСОБА_4 не було досягнуто 16 років, а тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , наданої директором Регіонального центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області, де навчається ОСОБА_4 , він характеризується як скромний, ввічливий, дисциплінований, тенденцій до протиправних дій не має, порушень дисципліни не має.
Згідно довідки КНП «Зміївська центральна района лікарня» ОСОБА_4 на обліку у дитячого лікарі психіатра тав наркологічному кабінеті на диспансерному обліку не перебуває.
Раніше ОСОБА_4 засуджений не був. У судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що він зробив для себе всі необхідні висновки, що більше такого не повториться.
Вказані обставини дають підстави вважати, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 можливе із застосуванням до нього такого заходу виховного характеру, як передача непонолітнього під нагляд батька, який є його законним представником та надав свою згоду про передачу сина йому під нагляд.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, судових витрат у справі не має.
Керуючись ст.97, ст.105 КК України, ст. ст.498, 500, 501 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, у кримінальному провадженні № 0000313 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення повноліття, строком на 1 рік 6 місяців.
Речові докази: футболку кольорову з нашаруванням речовини бурого кольору, ножиці срібного кольору металеві, футболку синього кольору та джинсові шорти, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області - знищити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Головуючий суддя - ОСОБА_1