Справа № 504/2957/20
Провадження № 1-в/504/98/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарського закладу ОСОБА_4 , ОСОБА_5

хворого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника- опікуна ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з лікарською установою, в залі суду № 4, смт. Доброслав, заяву головного лікаря КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_9 про відміну примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із подальшою випискою до дому під нагляд лікаря - нарколога за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою про про відміну примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із подальшою випискою до дому під нагляд лікаря -нарколога за місцем проживання.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2012 року до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації на примусове лікування в психіатричну лікарню закритого типу з суворим режимом нагляду до його видужання по факту вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11.03.2020 року ОСОБА_6 змінено заходи медичного характеру з суворого режиму нагляду, на примусове лікування в умовах звичайного нагляду.
В уточненій заяві головного лікаря КУ «ООПЛ №2» від 01.10.2020 року, до якого доданий акт від 09.09.2020 року психіатричного огляду особи, яка знаходиться на примусовому лікуванні, ставиться питання про зміну примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_6 на примусове амбулаторне лікування за місцем мешкання, оскільки на теперішній час у хворого сформовані стійкі позитивні соціально-трудові установки, з`явилася формальна критика до скоєного правопорушення, в майбутньому планує відвідувати лікаря-психіатра приймати лікування, відсутні агресивні та ауто агресивні тенденції в поведінці, довготривалий час відсутня психопродуктивна симптоматика на фоні мінімальної підтримуючої терапії відсутні агресивні, асоціальні тенденції, у зв`язку з чим небезпеки для оточуючих хворий не становить.

У судовому засіданні захисник, представник лікарського закладу та сам хворий ОСОБА_6 , підтримали заяву головного лікаря, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував, просив відмовити у задоволенні заяви лікаря оскільки, як на думку прокурора, ОСОБА_6 все ж таки залишається небезпечним та має невиліковну психічну хворобу.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали судової справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки хворий ОСОБА_6 за висновком комісії лікарів- психіатрів не має потреби в подальшому примусовому лікуванні в умовах КУ «ООПЛ №2», а може бути переведений на примусове амбулаторне лікування за місцем мешкання під контролем лікаря психіатра та опікуна, при цьому суд виходить з наступного:

У відповідності до положень ст. 5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом.

У відповідності до положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Суд знаходить достатньо підстав для зміни примусових заходів медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_6 , на примусове амбулаторне лікування за місцем мешкання

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, ч. 2 ст. 28, ст. 55 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 95 КК України, ст.ст. 392, 393, 395, 512, 514, 516 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнену заяву головного лікаря КУ «ООПЛ №2» - ОСОБА_9 - задовольнити.

Змінити примусові заходи медичного характеру зі звичайним режимом нагляду в умовах психіатричного стаціонару КУ «ООПЛ №2» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на примусове амбулаторне лікування за місцем мешкання під наглядом районного лікаря психіатра та опікуна.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з часу її проголошення до судової палати з кримінальних та адміністративних справ Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1