печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003319, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на постійній основі проживає підозрюваний ОСОБА_4 та власником якого є ОСОБА_5 : чек №33732, чек «Райффайзен банк Аваль», акт здачі-прийняття робіт № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020 року, накладна відпуску товару по № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020 (упаковано до сейф-пакету №ЕХР0220196).

Обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003319 від 03.12.2020 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння його майном, а саме грошовими коштами, двома квартирами, які на праві власності належать останньому, та іншими матеріальними цінностями.

Так, 22.11.2020 в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи вищевказаний спільний злочинний умисел, з метою умисного вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, за попередньою змовою почали душити потерпілого та наносити йому тілесні ушкодження. Від вчинення вказаних злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 помер.

В ході допиту свідка ОСОБА_5 було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До того ж, існувала імовірність, що там можуть знаходитися викрадені речі та матеріальні цінності, що належали потерпілому ОСОБА_9 , а також речі і засоби приховування вказаного злочину.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із тим, що речі та матеріальні цінності, які цікавлять слідство, неможливо було отримати в добровільному порядку шляхом витребування речей, відповідно до ст. 93 КПК України, слідчим відділом Печерського УП ГУ НП в м. Києві, невідкладно, в порядку ст. 233, 234 КПК України, з метою недопущення знищення речових доказів, тобто врятування майна, а також встановлення його місцезнаходження, було проведено обшук житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на постійній основі проживає підозрюваний ОСОБА_4 , та власником якого є ОСОБА_5 , в ході якого було відшукано, виявлено та вилучено чек №33732, чек «Райффайзен банк Аваль», акт здачі-прийняття робіт № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020 року, накладна відпуску товару по № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020, які було вилучено та упаковано до сейф-пакету №ЕХР0220196.

05.12.2020 постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві вищевказані предмети були визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Зазначені предмети мають значення речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або могли зберігати на собі його сліди, можуть бути предметом кримінального правопорушення, оскільки на даному етапі мотив вчинення злочину достеменно не встановлений, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наведених підстав арешт майна у виді вилучення вказаних речових доказів є необхідним заходом, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні та збереження речового доказу, які будуть зберігатися в Печерському УП ГУ НП у місті Києві.

Прокурор, яким було складено та підписано дане клопотання, ОСОБА_3 , надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

ОСОБА_5 (як з клопотання вбачається, є власником обшукуваної квартири) в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначає, що проти задоволення клопотання не заперечує та просить розгляд справи проводити без її участі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 , повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився.

Підозрюваний ОСОБА_4 на час розгляду клопотання утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», вказана установа не вийшла на відеозв`язок із Печерським районним судом м. Києва

З урахуванням строків розгляду клопотань про арешт тимчасово вилученого майна, положень ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя визнав можливим розгляд справи провести без участі осіб, на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05.12.2020 було проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

В ході означеного обшуку виявлено чек №33732, чек «Райффайзен банк Аваль», акт здачі-прийняття робіт № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020 року, накладна відпуску товару по № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020, які було вилучено та упаковано до сейф-пакету №ЕХР0220196.

05.12.2020 постановою слідчого СВ Печерського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_11 вказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що слідчим доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, яке розслідується у провадженні № 0003319, та підозрюваний ОСОБА_4 причетний до його вчинення, а вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням наведеного вважаю наявними підстави для накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення даного майна.

В даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Строки звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт вилученого майна дотримані, оскільки відповідне клопотання надіслане до суду 06.12.2020, тобто на наступний день після вилучення даного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на постійній основі проживає ОСОБА_4 та власником якого є ОСОБА_5 : чек № 33732, чек «Райффайзен банк Аваль», акт здачі-прийняття робіт № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020 року, накладна відпуску товару по № Усл/NBP-0005118 від 27.11.2020.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1