Справа № 460/4269/18
Провадження №1-кп/944/243/20
09.10.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України ,
01.09.2018 о 12:00 год ОСОБА_7 , знаходячись на території господарства, що по АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який виник на грунті тривалих неприязних відносин із своїм братом ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_4 два удари тримачем від лопати по лівому плечі та в область живота ліворуч, чим спричинив потерпілому синець на лівому плечі, і синець в ділянці живота та кубової кістки ліворуч, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подав клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та просили закрити кримінальне провадження.
Прокурор не заперечив щодо клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_4 та його прдставник ОСОБА_5 проти закриття кримінального провадження заперечили.
На підставі ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Санкцією ч.1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин або виправних робіт на строк до одного року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який_ не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, думку потерпілого та його представника, суд вважає, що ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрити, оскільки кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується відноситься до проступків, встановлені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності минули, оскільки з дня вчинення злочину пройшло понад 2 роки.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства.
На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст. 284 КПК України, ст.49 КК України, суд,
клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення, через районний суд.

Суддя ОСОБА_1