Справа № 759/5360/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3164/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької обл., громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.11.1995 Торезьким міським судом Донецької області за ч.ч.2,3 ст. 140, ст. 42 КК УРСР до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки,

- 21.01.1998 Торезьким міським судом Донецької області, за ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

-17.10.2002 Торезьким міським судом Донецької області, за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

-12.04.2006 Торезьким міським судом Донецької області за ч.1 ст. 187 КК України до позбавленняи волі строком на 4 роки;

-03.07.2009 Торезьким міським судом Донецької області, за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

-02.12.2009 Шахтарським міськрайонним судом Донецької області, за ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільнений умовно-достроково 27.09.2011 за постановою Кіровського міського суду Донецької області, невідбутий строк 08 місяців 21 день;

-16.08.2013 Торезьким міським судом Донецької області, за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 311, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі у жовтні 2018 року.

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на 1 рік. Вироком вирішено питання речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, ОСОБА_7 10.03.2020 приблизно о 17 год., знаходячись в приміщенні магазину "Новус", розташованого по вул. Святошинська,3 в м. Києві, намагався повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", на загальну суму 1034 грн. 17 коп., однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

При цьому, ОСОБА_7 10.03.2020, приблизно в 16 год. 45 хв., прибув до магазину "Новус", розташованого по вул. Святошинська,3 в м. Києві. Знаходячись в приміщенні торгівельного залу даного магазину, ОСОБА_7 вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", з метою його обернення на власну користь і особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , проходячи вздовж торгівельних полиць взяв чуже майно, яке належить ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", а саме: абсент "Xenta" 70%, об`ємом 0,7 л. на суму 410 грн., лікер "Cointreau" 40%, об`ємом 0,7 л., на суму 624 грн. 17 коп., а всього майна на загальну суму 1034 грн. 17 коп.

Скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігав, ОСОБА_7 заховав вищевказаний товар до пакета чорного кольору, який знаходився при ньому, після чого в обхід лінії кас, не розплатившись за схований в пакет товар, направився безпосередньо до виходу з торгівельного залу магазину, виконавши таким чином всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести злочин до кінця ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину "Новус" з наявним при ньому чужим майном, яке він намагався таємно викрасти.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 намагався завдати майнову шкоду ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" (ІКЮО 36003603), на загальну суму 1034 гривні 17 копійки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність винуватості обвинуваченого і правильність кваліфікації його дій, просить змінити вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого через суворість та призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 місяців арешту. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в обвинувальному акті і судом вказано про наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, про те, що майнову шкоду не завдано, а тому призначене покарання вказує лише на кару для обвинуваченого і не передбачає мети виправлення ОСОБА_7 . Крім того, захисник вказує на те, що суд не надав належної оцінки стану здоров`я обвинуваченого, який хворіє на цукровий діабет першого типу, інсулінозалежний, а також має ряд інших хвороб, що підтверджується відповідною довідкою, є особою з інвалідністю ІІ групи. Також підкреслює, що судом не зараховано у строк покарання відповідно до ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення.

В судове засідання обвинувачений та захисник не з`явилися, направивши до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується.

За змістом ч.2,3 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числі передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається дише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, неодружений, із середньою освітою, не працює, стан його здоров`я, обставину, що пом`якшує покарання, у вигляді щирого каяття, обставину, що обтяжує покарання, у вигляді рецидиву злочинів.
Проте, поза увагою суду залишилася ті обставини, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю ІІ групи, його діями фактично підприємству матеріальної шкоди не заподіяно, вартість розміру посягання не є значною, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого через суворість є слушними.

На думку колегії суду, покарання у виді арешту, яке слід відбувати реально засудженому, є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст.50 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 10.03.2020 року затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.05.2020 року з визначенням застави у розмірі 10510 грн., 17.03.2020 року ОСОБА_7 звільнено з ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням застави.

Проте, судом при ухваленні вироку не було враховано строк тримання під вартою ОСОБА_7 під час попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні у строк покарання.

За таких обставин вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання та в частині застосування вимог ч.5 ст.72 КК України.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захиника обвинуваченого задовольнити.
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Призначене вироком ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України пом`якшити.
Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України покарання у виді арешту строком на 3 місяці.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.03.2020 року по 17.03.2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: