КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 06 жовтня 2020 року апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року,

за участі: прокурора представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника слідчого відділення Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група», а саме: лінія для переробки каменю типу PSP «Engineering», 2008 року випуску; бункер об`ємом 40 м3 з живильником типу VZD 100.045, 2008 року випуску; щокова дробарка типу DSG 1100Х800, 2008 року випуску; живильник типу VZD 080.025, 2 од., 2008 року випуску; конусна дробарка типу RDC 35 SP, 2008 року випуску; конусна дробарка типу RDC 35GP, 2008 року випуску; відбійний грохот типу RDT 2000Х5000/4, 2008 року випуску; конвеєри типу стрічкові, шириною 800-100 мм, 12 од., 2008 року випуску; 2 електричні устаткування електричні станції та мережі, напругою понад 1000 Вт (до 10 кв включно); силовий транспортер типу ТМЗ 100 кВа 10/0.4, 2015 року випуску.

Приймаючи рішення слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зазначене майно, оскільки слідчим і прокурором не доведено його відповідність критеріям ст. 98 КПК України. Також, слідчий суддя зазначив про те, що з клопотанням про арешт майна третьої особи мав звернутися прокурор, а не слідчий та звернув увагу на те, що одне й те саме майно визнано речовим доказом у двох кримінальних провадження.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника начальника слідчого відділення Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 та накласти арешт на майно, яке перебуває у власності Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група», а саме: лінія для переробки каменю типу PSP «Engineering», 2008 року випуску; бункер об`ємом 40 м3 з живильником типу VZD 100.045, 2008 року випуску; щокова дробарка типу DSG 1100Х800,2008 року випуску; живильник типу VZD 080.025, 2 од., 2008 року випуску; конусна дробарка типу RDC 35 SP, 2008 року випуску; конусна дробарка типу RDC 35GP, 2008 року випуску; відбійний грохот типу RDT 2000Х5000/4, 2008 року випуску; конвеєри типу стрічкові, шириною 800-100 мм, 12 од.,2008 року випуску; 2 електричні устаткування електричні станції та мережі, напругою понад 1000 Вт (до 10 кв включно); силовий транспортер типу ТМЗ 100 кВа 10/0.4, 2015 року випуску.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка площею 8, 95 га в межах Соснівської сільської ради Макарівського району з кадастровим номером :03:008:0009 самовільно використовується підприємством Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група»,шляхом розміщення на ній устаткування для подрібнення гранітів та виготовлення щебеню, а тому виходячи з положень ст. 98 КПК України відповідне устаткування є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки є матеріальними об`єктами, які були (і фактично є до цього часу) знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зазначене майно постановою заступника начальника слідчого відділення Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 30 червня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Вказує, що під час розгляду клопотання про арешт майна наголошував, що арешт вищевказаного майна необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі та відчуження. У даному випадку, ризик його використання очевидний, оскільки оглядом місця події 30 червня 2020 року встановлено факт використання даного майна у господарській діяльності Філії «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група» на самовільно зайнятій земельній ділянці. А тому обґрунтування слідчого судді про недоведеність прокурором цих ризиків є таким, що не відповідає фактичним обставинам провадження.
Також, на переконання прокурора той факт, що майно, на яке необхідно накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000082, не може бути підставою для відмови в арешті майна у кримінальному провадженні № 0000519, оскільки на даний час арешт на це майно фактично ніким не накладено, про що слідчим суддею зазначено в самій оскаржуваній ухвалі. Зокрема, у судовому засіданні досліджено докази, з яких встановлено, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/14743/20 від 26 травня 2020 року прокурору відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000082. Крім того, прокурор вважає безпідставним посилання суду на те, що ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України, по яких здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, не передбачають конфіскацію майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та спеціальної конфіскації, зважаючи на те, що у клопотанні слідчого єдиною метою для накладення арешту на майно зазначено збереження майна як речового доказу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, пояснення представників власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Макарівським відділенням поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2013 року під № 0000519, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Енергетична група» та філії «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група» з метою одержання неправомірної вигоди для себе, в порушення вимог ст.ст. 122-126 Земельного кодексу України на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 20,0 га під Соснівським гранітним кар`єром, розташованому в адміністративних межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області та Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, у період з 2007 року по теперішній час проводять гірничо-видобувні роботи.
Встановлено, що ТОВ «Енергетична група» має спеціальний дозвіл на користування надрами №4444 від 23 жовтня 2007 року, який чинний до 2027 року.

18 лютого 2010 року між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та Товариством укладено угоду про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами.

Також встановлено, що ТОВ «Енергетична група» для здійснення своєї господарської діяльності користується земельною ділянкою площею 24,83 га, з яких: 8,95 га в межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області, 15,88 га в межах Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області.

Щодо земельної ділянки площею 15,88 га між Томашівською сільською радою Фастівського району Київської області та ТОВ «Енергетична група філії «Соснівський гранітний кар`єр» укладено договір оренди землі від 28 березня 2016 року (кадастровий номер :02:001:0266, цільове призначення - для розробки родовища гранітів і їх розміщення, та для експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель).

По землях Макарівського району встановлено, що на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації №492 від 25 грудня 2013 року на даний час розробляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Енергетична група» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствам, що пов`язані з користуванням надрами (видобування гранітів в якості сировини для виробництва щебню будівельного та каменю побутового) в межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області. Земельна ділянка має кадастровий номер :03:008:0009.

Проте встановлено, що договір оренди вищевказаної земельної ділянки в межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області ТОВ «Енергетична група» філії «Соснівський гранітний кар`єр» до цього часу не укладено.

На підставі ухвали слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 28 квітня 2020 року слідчим СВ Макарівського ВП за участю спеціалістів ГУ Держгеокадастру в Київській області 28 травня 2020 року проведено огляд земельної ділянки в межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області площею 8,95 га з кадастровим номером :03:008:0009, а також земельної ділянки площею 15,88 га в межах Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області з кадастровим номером :02:001:0266, на яких здійснює діяльність Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група».

У ході огляду встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :03:008:0009, на яку Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група» на даний час не має правовстановлюючих документів, зокрема договору оренди, дійсно розташовані потужності, а саме: устаткування для подрібнення гранітів та виготовлення щебеню, спеціальна техніка та будівля охорони, які на момент огляду не функціонували.
30 червня 2020 року проведено додатковий огляд вищевказаних земельних ділянок, які використовує Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група». Під час огляду виявлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :03:008:0009 розміщене устаткування для подрібнення гранітів та виготовлення щебеню, а саме: лінія для переробки каменю типу PSP «Engineering», 2008 року випуску; бункер об`ємом 40 м3 з живильником типу VZD 100.045, 2008 року випуску; щокова дробарка типу DSG 1100Х800,2008 року випуску; живильник типу VZD 080.025,2од., 2008 року випуску; конусна дробарка типу RDC 35 SP, 2008 року випуску; конусна дробарка типу RDC 35GP, 2008 року випуску; відбійний грохот типу RDT 2000Х5000/4, 2008 року випуску; конвеєри типу стрічкові, шириною 800-100 мм, 12од.,2008 року випуску; 2 електричні устаткування електричні станції та мережі, напругою понад 1000 Вт (до 10 кв включно); силовий транспортер типу ТМЗ 100 кВа 10/0.4, 2015 року випуску, яке складене в єдину систему та на момент огляду працювало як один злагоджений механізм.

06 липня 2020 року начальник слідчого відділення Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке перебуває у власності Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група».
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 07 липня 2020 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.
Приймаючи рішення слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зазначене майно, оскільки слідчим і прокурором не доведено його відповідність критеріям ст. 98 КПК України. Також, слідчий суддя зазначив про те, що з клопотанням про арешт майна третьої особи мав звернутися прокурор, а не слідчий та звернув увагу на те, що одне й те саме майно визнано речовим доказом у двох кримінальних провадження.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що згадане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Той факт, що вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, не може слугувати єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0000519 не оголошено нікому.
За таких обставин, власник майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, тобто Філія «Соснівський гранітний кар`єр» ТОВ «Енергетична група», на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що з клопотанням про арешт майна мав звернутися прокурор.

Не враховано органом досудового розслідування і розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки накладення арешту на майно.
Доводи прокурора про те, що визнання майна речовими доказами у двох різних кримінальних провадженнях не є підставою для відмови у накладенні арешту на таке майно, заслуговують на увагу, проте, з урахуванням вищевикладеного не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника слідчого відділення Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000519, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 370/848/17 Справа №11-сс/824/3933/2020 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1