Справа №639/2425/20
Провадження № 1-КП/639/2259/20
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

31 серпня 2020 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВНовобаварського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000637, внесеному до ЄРДР 21.04.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Новобаварського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. При цьому він неодружений, не працює, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просив обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, посилаючись на те, що підозра є не обґрунтованою, ОСОБА_4 має малолітні дитину та батька інваліда.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000637 від 21.04.2020 року з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання у ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними) грошових коштів у сумі 100 000 доларів США.

29.08.2020 о 21 годині 20 хвилини за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.189 КК України, в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 , про що з 21 годин 20 хвилин до 21 годин 52 хвилин складено відповідний протокол.

30.08.2020 року о 01:40 годині ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою насильства та вбивства близького родича потерпілого вчинене за попередньою змовою групою осіб що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах (вимагання).
Згідно зазначеного повідомлення про підозру,ОСОБА_8 , який був обізнаний про майновий стан ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними), разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 розробили злочинний план щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом їх вимагання під погрозою вбивства сина потерпілого. Для реалізації задуманого плану ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залучили до вчинення злочину ОСОБА_4 та родича ОСОБА_11 ОСОБА_12 .

Реалізуючи заздалегідь розроблений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 план, 18.04.2020р. о 20:26 год. ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та під погрозою вбивства його сина вимагав передати 100 000 доларів США.

Після цього ОСОБА_13 та ОСОБА_9 організували зустріч ОСОБА_7 із залученим ними до скоєння злочину ОСОБА_14 , яка відбулась 26.08.2020 о 19 годин 50 хвилин у приміщенні кафе «Кофеїн», яке розташоване за адресою: м. Харків, проспект Науки 18/9, в ході якої ОСОБА_15 прогарантував за 35 000 доларів США, що вимагатель припинить погрози, на що потерпілий, який сприймає вказані погрози як реальні, погодився та пообіцяв передати зазначену суму.
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи відповідно до злочинного плану, 29.08.2020 приблизно о 17 годин 51 хвилину, зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_7 та вибачився перед останнім за висунуті раніше погрози, чим підтвердив виконання умов домовленості між потерпілим та ОСОБА_16 .
Після цього ОСОБА_10 , бажаючи незаконно отримати від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 35 000 доларів США, 29.08.2020 р. приблизно о 18 годин 30 хвилин зустрівся з потерпілим, та приблизно о 18 годин 40 хвилин, знаходячись за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 181, в ході проведення негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 під виглядом 35 000 доларів США, передав ОСОБА_17 імітаційні грошові кошти, у зазначеному еквіваленті. Після отримання ОСОБА_8 , як на його думку грошових коштів в сумі 35 000 доларів США та не будучи обізнаним, що відносно нього проводяться процесуально оформлені негласні слідчі (розшукові) дії, достовірно вважаючи, що довів злочинний умисел до кінця та незаконно заволодів зазначеними грошовими коштами.
Однак, 29.08.2020 протиправні дій групи правопорушників у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та ОСОБА_4 були припинені співробітниками Національної поліції спільно зі Службою безпеки України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що дійсно здійснював телефоні дзвінки ОСОБА_7 у квітні 2020р. та в кінці серпня 2020р.. Зокрема, за вказівкою ОСОБА_11 , погрожуючи потерпілому, у квітні 2020р. вимагав грошові кошти, а у серпні 2020р. також телефоном повідомив ОСОБА_7 , що більше погроз не буде. Водночас, ОСОБА_4 вказував, що за домовленістю з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , досягнутої у серпні 2020р., вони, у разі успішного доведення злочину до кінця, мали поділити між собою на чотирьох осіб порівну суму грошових коштів у розмірі 5000 доларів США. Також ОСОБА_4 вказував, що у період з квітня 2020р. (після здійсненого ним телефонного дзвінку потерпілому) та до серпня 2020р. (коли ОСОБА_10 знов попросив його зателефонувати ОСОБА_7 ) він з іншими підозрюваними не спілкувався.

Не дивлячись на часткове визнання вини ОСОБА_4 своєї вини, здоказів, зібраних під час досудового розслідування та наданих слідчому судді, а саме:

- витягу з ЄРДР №0000637 від 21.04.2020;

- показань потерпілого ОСОБА_7 (особа з вигаданими анкетними даними) щодо обставин вимагання в нього грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США задля уникнення загрози життю його сина та подальшу передачу ОСОБА_19 35 000 доларів США;

- впізнання за фотознімками, проведеним 30.08.2020 за участі потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого він впізнав зображеного на фото №1 ОСОБА_18 , який у кафе «Кофеїн» представився потерпілому як ОСОБА_20 та згідно його показань повідомив про необхідність передачі грошових коштів у розмірі 35000 доларів США для припинення погроз, які надходили на його адресу;

- відеозаписів з камер відеоспостереження кафе «Кофеїн», на яких зафіксована зустріч потерпілого ОСОБА_7 з ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , яка відбулась 26.08.2020;

- проведеними НСРД аудіо відео контроль особи (протокол про результати проведення яких розсекречено в установленому законом порядку), в ході проведення яких зафіксовані розмови ОСОБА_11 та ОСОБА_9 щодо планування та втілення протиправних дій, спрямованих на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 із залученням у злочинну схему ОСОБА_18 та ОСОБА_4 ;

- факту виготовлення огляду та вручення імітаційних грошових купюр банкнотами по 100$ з однаковими серійними номерами (№КВ46279860І);

- обшуку автомобіля VW GOLF д.н.з . НОМЕР_1 , в ході якого із автомобіля було вилучено 350 імітаційних грошових купюр банкнотами по 100$ з однаковими серійними номерами (№КВ46279860І).

- огляду мобільного телефона потерпілого ОСОБА_7 в ході якого було зафіксовано вхідне СМС - повідомлення з номера НОМЕР_2 з погрозами.

- постанови про визнання речовими доказами,

вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 відповідного злочину за обставин, викладених в повідомленні про підозру.
При цьому необхідно зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення. Метою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 Європейський суд з прав людини зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, щодо доводів захисника про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_4 , то вони мають бути перевірені в ході подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та не свідчать про явну необґрунтованість підозри і неможливість застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України, санкцією якої передбачене покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні умисного особливо тяжкого корисливого злочину.

Перевіркою даних про особу ОСОБА_4 , встановлено, що він ранішене судимий; неодружений; офіційно не працює; тобто, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тяжкими та/або хронічними захворюваннями не страждає.
Щодо доводів сторони захисту про наявність у ОСОБА_4 на утриманні малолітньої доньки та батька інваліда, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з пояснень самого ОСОБА_4 встановлено, що він з вказаними особами постійно не проживає - батько мешкає за місцем реєстрації ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а не за місцем його фактичного проживання, де його і було затримано ( АДРЕСА_2 ), а донька проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_22 та ОСОБА_4 лише періодично забирає її до себе.
З урахуванням тяжкості покарання, та наведених даних про особу ОСОБА_4 ,прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме передбачених п. п. 1, 3, 5 частини 1 зазначеної статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
При цьому необхідно відзначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
ОСОБА_4 раніше не судимий, однак, він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, виконував активну роль при виконанні кримінального протиправного діяння - здійснював телефонні дзвінки потерпілому, зокрема з вимогами надати грошові кошти та погрозами застосування насильства до дитини потерпілого у випадку не виконання вимог, що, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує, об`єктивно свідчить про наявність ризику можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризикам. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється особа; 3) даних про особу підозрюваного, наведених вище (вік; відсутність міцних соціальних зв`язків; відсутність постійного місця роботи, навчання та джерел доходу; репутацію; майновий стан), слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.
Таким чином, вважаю, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З огляду на те, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено із погрозою застосуванням насильства щодо родичів потерпілого, слідчий суддя, відповідно до п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 27.10.2020р. включно.

Строк затримання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання 29.08.2020 року о 21:20 год.

Строк дії ухвали до 27 жовтня 2020 року включно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 5-денний термін з дня її оголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1