Єдиний унікальний номер 448/398/20
Провадження № 1-кп/448/107/20
В И Р О К
Іменем України

16.07.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження 0000149 від 13.04.2020р. про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, студента 3-го курсу Львівського професійного ліцею залізничного транспорту, раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Судом визнано доведеним, що обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, яка була направлена на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, 11.04.2020р. близько 19:00 год. проникли на територію Приватної агрофірми «Поповицька», що в АДРЕСА_3 через металеву огорожу, якою огороджена територія даної агрофірми, звідти через отвір над дерев`яними воротами проникли у середину складського приміщення в якому зберігається зерно пшениці. Набравши у вісім мішків пшениці, загальною вагою 230кг, за допомогою цвяходера зняли шифер із даху складського приміщення та через даний отвір викрали мішки з зерном пшениці. В подальшому викрадене зерно заховали у канаві серед кущів на відстані 30 метрів від складського приміщення.

Наступного дня, а саме 12.04.2020р. близько 19:00 год. обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , спільно, на мотоблоку марки «Forte» моделі «SH» з саморобним причіпом без реєстрації, який належить батьку обвинуваченого ОСОБА_3 , - ОСОБА_6 , приїхали до місця де знаходилось заховане викрадене зерно, завантажили викрадені вісім мішків із пшеницею на причіп даного мотоблока та завезли до жителя с.Циків Мостиського району Львівської області ОСОБА_7 , яке йому продали за 800 гривень. Отримані кошти порівну розподілили між собою.

Вказаними протиправними діями обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 спричинили Приватній агрофірмі «Поповицька» матеріальну шкоду на суму 1035грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі. Надав показання, що через відсутність у нього грошових коштів, котрих не хотів просити у батьків, спільно із ОСОБА_4 вирішили викрасти зернові культури у ПАФ «Поповицька». З цією метою, 11.04.2020р. проникли у приміщення даної агрофірми, звідки викрали 230кг. зерна пшениці та заховали у канаві неподалік складського приміщення. Наступного дня, 12.04.2020 року, біля 19.00 год., він, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю вдома його батька ОСОБА_6 , котрий перебував на роботі за межами району, взяв мотоблок, що належить останньому та спільно із ОСОБА_4 приїхав до місця, де заховали викрадене зерно, завантажили таке на причіп даного мотоблока та завезли до ОСОБА_7 , яке йому продали за 800 гривень, вилучені кошти розділили між собою. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, усвідомив наслідки своїх дій та просить суд не застосовувати щодо нього суворої міри покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав в повному обсязі. Надав аналогічні показання з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та показав, що дійсно 11.04.2020 року о 19.00 год. він спільно з ОСОБА_3 проникли у приміщення агрофірми «Поповицька», звідки викрали 230кг. зерна пшениці та заховали у канаві біля складу. Наступного дня, 12.04.2020 року він, ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_3 , на мотоблоці, що належить батькові ОСОБА_3 , приїхали до місця схову викраденого зерна, завантажили таке на причіп мотоблоку та завезли до ОСОБА_7 , яке продали останньому за 800 гривень, вилучені кошти розділили між собою. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, усвідомив наслідки своїх дій, вказаний злочин вчинив у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, оскільки кошти, які отримав від ОСОБА_7 сплатив у сільському магазині як борг за придбані продукти харчування, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю, вони та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 доведеною та вважає, що їх дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вони своїми умисними діями, за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття обвинувачених у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховується також, що: обвинувачений ОСОБА_3 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є неодруженим, не працюючим, студентом 3 курсу Львівського професійного ліцею залізничного транспорту, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину - усвідомив свою протиправну поведінку; обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є неодруженим, непрацюючий, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину - виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, а також думку представника потерпілого Приватної агрофірми «Поповицька» ОСОБА_8 , котрий немає жодних претензій до обвинувачених та просить суд суворо їх не карати.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудових доповідях Мостиського районного сектору Філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області відносно:

- обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умов здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язки відповідно до вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України;

- обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умов здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язки відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а також згідно п.4 ч.3 ст.76 КК України пройти заходи передбачені апробаційною програмою «Формування життєвих навичок».

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 можливе шляхом застосування до них покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, але без відбування такого, звільнивши їх від відбування покарання, надавши випробувальний термін.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю в 1 рік із покладенням на них обов`язків, регламентованих п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, доцільним, з урахуванням рекомендацій досудової доповіді органу пробації, крім обов`язків, визначених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Формування життєвих навичок», оскільки метою цієї програми є розвиток та підтримка в останнього навичок успішного спілкування та співпраці, сприяння формуванню просоціальних цінностей та ефективних стосунків у сім`ї, здобуття освіти і працевлаштування, цілепокладання та побудови життєвих планів на засадах загальноприйнятих цінностей, що відповідає цілям виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 24.04.2020 року накладено арешт на речові докази, - 230 кг зернової культури (пшениці), яка була вилучена у ОСОБА_7 із приміщення господарської будівлі, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Також, ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 29.04.2020 року накладено арешт на речовий доказ, - мотоблок марки «Forte» серії « НОМЕР_1 » із причепом, які добровільно видав батько обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с.Поповичі Мостиського району Львівської області.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно,- відсутні.

Що ж стосується клопотання прокурора ОСОБА_5 про застосування спецконфіскації до мотоблоку марки «Forte» серії « НОМЕР_1 » із причепом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Досудовим слідством встановлено, прокурором ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримано обвинувачення повністю та судом визнано доведеним, що обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 своїми умисними діями, за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, а саме: 11.04.2020р. близько 19:00 год. проникли на територію Приватної агрофірми «Поповицька», що в АДРЕСА_3 через металеву огорожу, якою огороджена територія даної агрофірми, звідти через отвір над дерев`яними воротами проникли у середину складського приміщення в якому зберігається зерно пшениці. Набравши у вісім мішків пшениці, загальною вагою 230кг, за допомогою цвяходера зняли шифер із даху складського приміщення та через даний отвір викрали мішки з зерном пшениці. В подальшому викрадене зерно заховали у канаві серед кущів на відстані 30 метрів від складського приміщення. Наступного дня, а саме 12.04.2020р. близько 19:00 год. обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , спільно, на мотоблоку марки «Forte» моделі «SH» з саморобним причіпом без реєстрації, який належить батьку обвинуваченого ОСОБА_3 , - ОСОБА_6 , приїхали до місця де знаходилось заховане викрадене зерно, завантажили викрадені вісім мішків із пшеницею на причіп даного мотоблока та завезли до жителя с.Циків Мостиського району Львівської області ОСОБА_7 , яке йому продали за 800 гривень., а отримані кошти порівну розподілили між собою.

Враховуючи обсяг та викладені обставини обвинувачення, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він жодного дня не працював, є студентом, тобто не мав можливості самостійно придбати мотоблок марки «Forte» серії НОМЕР_1 з саморобним причепом та даний мотоблок належить іншій особі, а саме батьку ОСОБА_6 , котрий в день вчинення ними крадіжки був відсутній по місцю проживання, у зв`язку з перебуванням та роботі і такому не було відомо про їх намір вчинити крадіжку, суд приходить до переконання, що саме ОСОБА_6 є власником (законним володільцем) вищевказаного мотоблоку та не причетний до злочинної діяльності обвинувачених, не знав і не був обізнаний із їх злочинними намірами на незаконне використання даного мотоблоку, що також підтверджується заявою ОСОБА_6 адресованою органу досудового розслідування про добровільну видачу мотоблоку із причепом, а тому суд не вбачає підстав для застосовування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази: - мішки, у які поміщено 230 (двісті тридцять) кг пшениці та передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ПАФ «Поповицька» ОСОБА_8 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), - слід вважати повернутими останньому; - мотоблок марки «Forte» серії « НОМЕР_1 » із причепом, який знаходиться на зберіганні на тимчасовій стоянці транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області,- слід повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Так, згідно ухвал слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 30.04.2020р. до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 29.06.2020р. Після закінчення цього строку, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не звертався, а тому, як вважає суд, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Підстав для обрання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1, п.2 ч.1 та п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Формування життєвих навичок».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 24.04.2020 року на 230 (двісті тридцять) кг зернової культури (пшениці), яка була вилучена у ОСОБА_7 із приміщення господарської будівлі, що за адресою: АДРЕСА_4 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 29.04.2020 року на мотоблок марки «Forte» серії « НОМЕР_1 » із причепом, які добровільно видав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець с.Поповичі Мостиського району Львівської області, - скасувати.

Речові докази:

- мішки, у які поміщено 230 (двісті тридцять) кг зернової культури (пшениці), які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ПАФ «Поповицька» (місцезнаходження: с.Поповичі, вул.Т.Шевченка, 4 «Е-1», Мостиського району Львівської області) ОСОБА_8 , - вважати повернутими ПАФ «Поповицька»;

- мотоблок марки «Forte» серії « НОМЕР_1 » з причепом, який знаходиться на зберіганні на тимчасовій стоянці транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 .

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1