Справа № 485/927/20
Провадження №1-в/485/74/20
Ухвала
іменем України

19 серпня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Луч Луганської області, громадянина України, до засудження проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника ВК ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

22 липня 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , в якому він просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково за наявності пільги.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.

Представник установи виконання покарань характеризував засудженого посередньо, у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Прокурор рахувала клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_3 з 04 вересня 2017 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим, яким його засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2016 року, в силу ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання час попереднього ув"язнення з 23 квітня 2011 року по 22 вересня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку - 23 квітня 2011 року, кінець строку - 23 листопада 2020 року.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення було відмовлено, як у поданому передчасно.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Судом встановлено, що відбутий строк покарання засудженим, станом на 19 серпня 2020 року, складає 9 років 08 місяців 27 днів, що є більше, ніж 3/4 строку покарання.

За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 21 січня 2020 року засуджений зарекомендував себе з негативного боку. Хоч і працевлаштований старшим днювальним відділення, однак за допущене порушення режиму відбування покарання одного разу притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Допущене порушення виражалося у зберіганні заборонених предметів для використання засудженим. Стягнення не знято та не погашено у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засуджений не конфліктний, товариський. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається повно та чесно виконувати разові доручення та законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних вмінь та навичок. До виконання робіт із благоустрою установи намається ставитись з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці на робочому місці. Приймає участь у програмі диференційованого впливу "Правова просвіта". Періодично відвідує бібліотеку відділення, читає художню літературу. Підтримує зв"язки з рідними шляхом телефонних розмов та листуванням, отримує від них посилки, користується правом на побачення.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, за попередніми місцями відбуття покарання в слідчому ізоляторі міста Сімферополя АР Крим, ДУ "Городоцькій виправній колонії (№96)" Рівненської області, слідчому ізоляторі міста Миколаєва, ДУ "Казанківськівській виправній колонї (№93) Миколаївської області, ДУ "Дар`ївській ВК (№10)" Херсонської області, засуджений характеризувався переважно негативно та посередньо. За сумлінне ставлення до праці чотири рази був заохочений правами начальника установи та одного разу правами начальника відділення. Не зважаючи на наявні заохочення, допускав порушення режиму утримання, які виражались у зберіганні заборонених предметів, порушення розпорядку дня, паління цигарки у не відведеному місці, скоєнні акту членоушкодження, відмові від загальної маси засуджених, за що дев`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, з яких 5 разів був поміщений до ДІЗО.

За час перебування в місцях позбавлення волі, засуджений перебуває на профілактичному обліку "Схильний до суїциду та членоушкодження".

На засіданні комісії розглядалося питання про заміну засудженому не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням та 02.08.2017 року було відмовлено, також 23.05.2018 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено в усіх випадках як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання поведінка засудженого є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки. Крім того, засуджений раніше вже звільнявся на випробувальний термін та умовно-дострово, однак довіри держави не виправдав й знову вчинив умисні злочини у період непогашеної судимості, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість та високий рівень криміногенної зараженості.
Наявність заохочень, з урахуванням дат накладення, та наявність одного не погашеного стягнення, з огляду на особу засудженого, свідчить про те, що він бажає звільнитись з місць позбавлення волі за підходження пільги, а не про його остаточне виправлення.

Враховуючи наведене, зважаючи на характер вчиненого засудженим злочину, попередні судимості, реально відбутий термін покарання, поведінку засудженого під час відбування покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_3 за час відбування покарання став на шлях виправлення, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1