Провадження № 1-кп/742/206/20
Єдиний унікальний № 740/2046/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за № 0001530 від 08.12.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, офіційно не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, з повною загальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на території України постійного місця проживання та реєстрації не має, на території України не судимий -

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.4 ст.186 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
потерпілий - ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
перекладач - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0001530 від 08.12.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
22.07.2020 року в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочинку, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, а усвідомлення останнім виду та розміру покарання, може об`єктивно зумовити його переховування від участі в судовому розгляді. Окрім того, обвинувачений є громадянином Республіки Білорусь та постійно проживає за межами України, що обґрунтовано посилює ризик його переховування від суду, а також можливого впливу на потерпілого та свідків для зміни ними показань, вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини в сукупності свідчать про неможливість запобігання наявними ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши позицію прокурора та потерпілого ОСОБА_5 , яка за своєю суттю є аналогічною, обвинуваченого та його захисника, які вважали за необхідне розглянути питання щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого слідчий суддя враховує вимоги п.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст.199 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надані обвинуваченому та його захиснику.
Суд, вирішуючи в даному випадку питання про можливість продовження строку тримання під вартою, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, беручи до уваги обґрунтованість обвинувачення та суворість очікуваного покарання, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків на території України, постійне місце проживання в Республіці Білорусь, що об`єктивно посилює ризик його неявки на судовий розгляд, відсутність даних про суспільно-корисну зайнятість, складність справи та стадію кримінального провадження, розмір майнової шкоди, поведінки обвинуваченого що передувала його затриманню, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не забезпечить можливості запобігання вищевказаним ризикам та охорони загальносуспільних інтересів.

Доводи сторони захисту на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого з урахуванням відсутності будь-яких протипоказань перебування умовах слідчого ізолятора, не є безумовною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Наведений ризик прокурором в частині можливого переховування обвинуваченого від суду є дійсним та триваючим, вони не змінились в порівнянні з підставами, які були попередньо покладені в основу для тримання під вартою, і унеможливлюють на даний час можливість зміни обраної обвинуваченому міри запобіжного заходу на більш м`який вид, оскільки альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.
Твердження сторони обвинувачення про можливий вплив обвинуваченого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, окрім загальних формулювань, жодним належним доказом не підтверджено, а відтак їх існування суд вважає не доведеним.
Разом з тим, суд зазначає, що сторона захисту не позбавлена права порушувати питання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу в будь-який момент судового розгляду, навівши відповідне обґрунтування та долучивши належні докази.
Керуючись ст.ст.131,176-179,193,194,331,309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 вересня 2020 року включно.
Визначити розмір застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України, в розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 420 400 грн.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-прибувати за викликом до суду;
-не відлучатись із фактичного місця проживання без дозволу суду;
-невідкладно письмово повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватись від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні № 0001530;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала в частині оскарження продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, в порядку ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Прилуцького
міськрайонного суду ОСОБА_1