Справа № 343/1278/20
Провадження № 11-сс/4808/184/20
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Хол» адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2020 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого. Накладено арешт на екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , належить ТОВ «Гранд Хол», яке зареєстроване в м. Рівне по вул. Курчатова, 62 а. Визначено місце зберігання екскаватора марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , територію Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області за адресою: м.Долина, вул. Яворницького, 8. Позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Гранд Хол» адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Долинського районного суду від 27 липня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого заступника начальника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 повернути ТОВ «Гранд Хол» на відповідальне зберігання екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Гранд Хол», яке зареєстроване в м. Рівне по вул. Курчатова, 62 а.

Представник вважає, що на екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Гранд Хол», було передчасно накладено арешт, без з`ясування всіх обставин справи й фактичного дослідження суті правопорушення. Зокрема, факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України саме екскаватором ТОВ «Гранд Хол» слідчим не було зафіксовано у законом визначений спосіб й відображено у матеріалах справи, а лише було констатовано даний факт у певних документах, без належної на те фіксації за допомогою фото чи відео й не досліджувалось в ході розгляду справи судом. Таким чином, ні слідчим Долинського ВП, ні слідчим суддею не було в повній мірі досліджено факт нанесення шкоди державі саме арештованим екскаватором. При цьому розмір нібито завданої шкоди неправомірною діяльністю екскаватора, в ухвалі про арешт майна не відображено. Разом з тим, санкцією ч.2 ст. 240 КК України передбачено накладення штрафу у розмірі від 3 до 5 тисяч неоподатковуваних мінімумів громадян за вчинення правопорушення, що станом на 2020 рік становить суму у розмірі від 51000 до 85 000 грн., а вартість арештованого екскаватора згідно даних офіційних веб-ресурсів із продажу с/г техніки становить більше як 100000 грн. Також зазначає, що враховуючи незначну складність справи й розмір завданої шкоди, слідчим суддею даний екскаватор не було передано на відповідальне зберігання ні ТОВ «Гранд Хол», ні в інше місце зберігання зазначене учасником справи. Вказує, що ТОВ «Гранд Хол» готове взяти на відповідальне зберігання екскаватор та розмістити його за адресою своєї реєстрації й в подальшому за об`єктивної необхідності сприяти розслідуванню даного кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду:

- представник ТОВ «Гранд Хол» адвокат ОСОБА_8 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділенням Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000328, внесеному в ЄРДР 23.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. Зокрема, 22.07.2020 в чергову частину Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в області надійшло повідомлення про те, що з річки Свіча в с. Міжріччя Долинського району невідомі вивозять гравій та каміння. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що 22.07.2020 близько 15:00 год ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Топільське Рожнятівського району Івано-Франківської області, керуючи екскаватором марки ЕО- 2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , направився до русла річки Свіча, в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області, де поблизу автомобільного моста, незаконно видобув піщано- гравійну суміш, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 р. №827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», є корисною копалиною загальнодержавного значення.

22.07.2020 було проведено огляд місця події в руслі річки Свіча в с.Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області, де було виявлено котлован розмірами 10x3 м, глибиною 1,5 м, де здійснювався незаконний забір піщано-гравійної суміші, а також виявлено та вилучено екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ковші якого знаходились залишки піщано-гравійної суміші. З котловану було відібрано взірці піщано-гравійної суміші, які поміщено в спец пакети №№ ЕХРР0158854, ЕХРР0158191, ЕХРР0158855, ЕХРР0158І88, ЕХРР0158189, ЕХРР0158190. З ковша екскаватора було відібрано взірці піщано-гравійної суміші, які поміщено в спецпакет № ЕХРР0158853.

Одночасно з цим, під час огляду місця події, з метою збереження речових доказів та слідів, які можуть знаходитись на екскаваторі, а також збереження самого екскаватора, який має значення речового доказу, було вилучено екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким здійснювався незаконний забір піщано-гравійної суміші та доставлено його на територію Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , наданому трактористом - машиністом ОСОБА_10 , вказаний екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ТОВ «Гранд Хол», яке зареєстроване в м. Рівне по вул. Курчатова, 62а.

23.07.2020 постановою слідчого, вилучений під час огляду місця події екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким здійснювався незаконний забір піщано-гравійної суміші, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000328, приєднано його до кримінального провадження та постановлено зберігати на території Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

23 липня 2020 року слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт зазначеного вилученого майна, з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, які можуть знаходитись на даному екскаваторі, а також збереження самого екскаватора, який має значення речового доказу в даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2020 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на майно. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні та забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до положень абз.2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання про арешт майна в межах кримінального провадження №0000328, слідчий суддя встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на екскаватор, оскільки він відповідає критеріям ст. 98 КПК України є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, та прийшов до правильного висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Твердження представника товариства в апеляційній скарзі щодо недостатності доказів в даному кримінальному провадженні є необґрунтованими, оскільки матеріали судового провадження свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження, а саме, при розгляді клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію, доведеність чи недоведеність винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність відповідно до вимог ст.170 КПК України є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб, що, на думку колегії суддів, було дотримано.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Разом з тим, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неналежне, на думку представника товариства, місце зберігання екскаватора, то слід зазначити, що такий порядок зберігання відповідає вимогам п. 20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України від 19.11.2012 року № 1104, згідно якого зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом не надані дані, які свідчать про те, за яких обставин екскаватор марки ЕО-2621, реєстраційний номер НОМЕР_1 , опинився в користуванні ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 240 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор надав копію витягу з ЄРДР, згідно якої в даному кримінальному провадженні обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.3 ст. 240 КК України 07.08.2020 року направлено до суду.

За вказаних обставин, відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, власник майна має право під час судового провадження заявити суду клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173,376,404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Хол» адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2020 року про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5