Справа № 182/7957/19
Провадження № 1-кп/0182/214/2020
У Х В А Л А
Іменем України

25.08.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані матеріали кримінальних проваджень № 0002535, № 0002302, № 0002137 за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.1 ст. 187, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться об`єднані матеріали кримінальних проваджень № 0002535, № 0002302, № 0002137 за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ч.1 ст. 187, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та обґрунтував його тим, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу не минули обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора і заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання батьків за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачення у скоєнні ним злочинів не належне, не встановлені докази його винуватості. Обвинувачений вважає, що при наявності, зазначених доказів, не має підстав вважати його винним в скоєнні зазначених злочинів. Крім того, обвинувачений зазначає, що прокурором не наведено підстав неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Адвокат підтримала клопотання свого підзахисного, зазначила, що ризики, наведені прокурором взагалі не доведені.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання обвинуваченого з наступних підстав.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.

Судом враховуються положення ст.178 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, у разі визнання його вини у вчиненні злочинів, в яких ОСОБА_5 обвинувачуються. ОСОБА_5 обвинувачується в скоєні ряду тяжких злочинів, при цьому, згідно обвинувальних актів, тяжкі злочини він скоїв у відношенні жінок, з застосуванням насильства. При цьому, злочин, в скоєнні якого ОСОБА_5 обвинувачується за ч.1 ст. 187 КК України, мав суспільний резонанс в м.Нікополі.
У такому разі суд приходить до висновку про те, що запобігання вказаним ризикам без застосування запобіжного заходу не можливе.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від суду.

Разом з тим, статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, справу «Харченко проти України», справу «Комарова проти України» в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити, клопотання обвинуваченого та захисника задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

¦заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;

¦за першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду,

¦заборонити ОСОБА_5 спілкуватись з потерпілими та свідками по провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали з 25.08.2020 року до 25.10.2020 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Нікопольському відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Нікопольському ВП ГУНП у Дніпропетровській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1