КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03.11.2020 задоволено частково клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального керівництва військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжній захід у виді домашнього арешту, із забороною останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилини наступної доби, строком до 05.12.2020 включно.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 : прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон.

Виконання ухвали доручено органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Визначено дату закінчення дії ухвали 05.12.2020.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні будь-якого запобіжного заходу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що слідчим суддею не взято до уваги клопотання сторони захисту про направлення клопотання прокурора з Голосіївського районного суду міста Києва до Печерського районного суду міста Києва, оскільки Другий слідчий відділ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, знаходиться за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, де безпосередньо і зареєстроване Територіальне управління, що є територіальною юрисдикцією Печерського районного суду міста Києва.

На думку захисника, посилання на те, що другий слідчий відділ знаходиться в окремих кабінетах у приміщенні за адресою: проспект Голосіївський, 50, не дають права визначати іншу територіальну підсудність, оскільки другий слідчий відділ ТУ ДБР не поділений на сектори, відділення, а тому за слідчими, які використовують окремі кабінети не за основною адресою місця знаходження підрозділу, не може визначатися територіальна підсудність.
Крім того, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва розглядалося клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 .
Слідчим суддею помилково визначено строк дії ухвали до 05.12.2020, що перебільшує максимальний термін, на який обирається запобіжний захід. На думку захисника, двохмісячний термін з моменту застосування запобіжного заходу закінчується 03.12.2020.
Також, слідчий суддя, покладаючи на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, вказав невірну адресу проживання ОСОБА_6 .
Повідомлення про підозру вручено в спосіб, не передбачений КПК України.
Підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, є необґрунтованою, оскільки прокурором не надано жодного доказу, який доводить причетність останнього до даних кримінальних правопорушень.
Апелянт вважав, що показання заявника та свідків не вказують на причетність підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а експертиза, на яку посилається орган досудового розслідування, містить приміщення щодо ймовірного здійснення ОСОБА_6 підпису в протоколі допиту потерпілого.
Крім того, посилання прокурора на інші документи є некоректним, оскільки конкретні документи не визначено, та дані документи не долучені в додатках до клопотання, а тому, на думку апелянта, враховуватися не можуть.
Оскаржувана ухвала не містить посилання на те, які саме ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, доведені прокурором.
На думку апелянта, підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він перебуває на службі в Службі Безпеки України з 2011 року, має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та цивільну дружину ОСОБА_9 , яка перебуває у декретній відпустці, зареєстрований та проживає у м. Києві, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, а також не має наміру покидати Україну, з`являвся на виклики слідчого у даному кримінальному провадженні до повідомлення про підозру та сумлінно виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Також, під час проходження служби в Службі безпеки України в 2016 році, ОСОБА_6 захворів на гострий вірусний менінгоенцефаліт (04.05.2016), гостру мультифокальнаплакоїдну пігментну епітеліопатію сітківки обох очей, отримав залишковий набряк дисків зорових нервів, та у зв`язку з перенесеною хворобою потребує постійного медичного огляду з метою запобігання повної втрати зору, що виключає ризик можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
На переконання апелянта, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відсутній, оскільки сторона обвинувачення зібрала речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Підозрюваний під час проведення обшуку добровільно видав всі наявні мобільні телефони та жодним чином не перешкоджав проведенню слідчих дій.
Органом досудового розслідування не надано жодного доказу того, що підозрюваний намагався вчинити чи вчиняв спроби, направленні на знищення, приховання чи спотворення будь-яких речей та документів.
Також, відсутній ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 не являється слідчим, прокурором і не наділений повноваженнями, передбаченими ст.ст. 36, 40 КПК України, у даному кримінальному провадженні свідки вже допитані, всі експертизи проведені, а із заявником підозрюваний ніколи не спілкувався.
Органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, відсутній ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, було припинено 05.06.2020, а повідомлення про підозру останньому вручено через три місяці.
На думку апелянта, достатнім запобіжним заходом, який в повній мірі забезпечить поведінку підозрюваного, може бути особисте зобов`язання з покладанням обов`язку прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

30.11.2020 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 доповнив апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу.
У доповненнях апелянт зазначав, що слідчий суддя помилково визначив строк дії ухвали поза межами строку досудового розслідування до 05.12.2020, оскільки у даному провадженні 04.06.2020 було затримано іншого підозрюваного - ОСОБА_10 , якому повідомлено про підозру 05.06.2020. У подальшому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 04.12.2020, а тому строк досудового розслідування, на переконання апелянта, закінчується саме 04.12.2020.
Крім того, слідчий суддя не врахував, що орган досудового розслідування у даному провадженні знаходиться у межах юрисдикції Печерського районного суду міста Києва, та стороною обвинувачення повторно обирається запобіжний захід у даному кримінальному провадженні, оскільки раніше обраний запобіжний захід не було продовжено в передбачений КПК спосіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Другим слідчим відділом територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 28.05.2020 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
05.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000944 ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 28.05.2020 продовжено до шести місяців.

27.08.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000944, у складанні

службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 366 КК України;

у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України; у завідомо неправдивому повідомленні про вчинення злочину, поєднаному із штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому з корисливих мотивів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 383 КК України; у закінченому

замаху на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання

довірою (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в

особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.08.2020 застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 30.10.2020.
02.11.2020 прокурор у кримінальному провадженні № 0000944 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03.11.2020 задоволено частково клопотання прокурора, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжній захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилини наступної доби, строком до 05.12.2020 включно, та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 : прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, та обгрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідуванян та суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на учасників кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких підозрюється.
Врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, а також неналежність та недопустимість наявних доказів, зокрема показань заявника, свідків та висновку експертизи, тощо, колегія суддів вважає безпідставними.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Обставини здійснення ОСОБА_6 конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Під час апеляційного розгляду не знайшло свого підтвердження посилання апелянта на те, що клопотання прокурора подане та розглянуто слідчим суддею з порушенням правил територіальної підсудності.
Як убачається із матеріалів судового провадження, наказом директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, № 33 від 15.05.2019 «Про визначення місцезнаходження органу досудового розслідування», визначено місцезнаходження підрозділу органу досудового розслідування - Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 та в окремих кабінетах у приміщенні за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 50.
Крім того, постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 від 28.05.2020 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 доручено слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, а постановою начальника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_12 від 04.06.2020 визначено слідчу групу для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 у складі слідчих Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.
Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 закінчується 04.12.2020, а тому слідчим суддею помилково визначено строк дії ухвали до 05.12.2020, ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, проте не знайшли свого підтвердження.
Як визначено п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як убачається із матеріалів судового провадження, у межах кримінального провадження № 0000944 ОСОБА_10 повідомлено про підозру 05.06.2020.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.07.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 28.05.2020 продовжено до шести місяців.
Згідно ч. 4 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, граничним днем закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 є 05.12.2020, а тому слідчий суддя обгрунтовано визначив строк закінчення дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування - до 05.12.2020.
Посилання захисника на те, що підозрюваний перебуває на службі в Службі Безпеки України з 2011 року, має малолітню дитину та цивільну дружину, має постійне місце проживання та реєстрації у м. Києві, враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги з доповненнями про те, що підозрюваний не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з`являвся на виклики слідчого у даному кримінальному провадженні до повідомлення про підозру та сумлінно виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не забезпечують впевненості в належній процесуальній поведінці ОСОБА_6 , та не свідчать про відсутність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання на те, щостосовно ОСОБА_6 повторно застосовується запобіжний захід у даному кримінальному провадженні, оскільки раніше застосований запобіжний захід не було продовжено в передбачений КПК спосіб, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, або застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи, що на день апеляційного розгляду закінчився строк дії ухвали слідчого судді застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 05.12.2020, то доводи захисника про невірне зазначення слідчим суддею в ухвалі місця проживання підозрюваного не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3