печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання виконувача обов`язків начальника другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що Другим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 15.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000764 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За результатами проведеного розслідування, 24.09.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2020 року № 757/40944/20-к, в приміщенні Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, смт Томаківка, вул. Казкова 6-А, вилучено жорсткий диск з відео реєстратору камер, встановлених в будівлі Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, що за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Томаківка, вул. Казкова, б. 6а, з серійним номером № S/N: W2A7W207 Seagate, мобільний телефон Samsung A5 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , копію паспорту громадянина України ОСОБА_5 , копію ідентифікаційного коду ОСОБА_5 , записник коричневого кольору «Нікопольська місцева прокуратура», блокнот коричневого кольору, наглядове провадження Нікопольської місцевої прокуратури № 21-20.

Постановою виконуючого обов`язки начальника другого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень, вчинених службовими особами, ГСУ ДБР від 25.09.2020 зазначене вище майно визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, наведених в ньому.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо накладення арешту на мобільний телефон, який є тимчасово вилученим майном та слідчий суддя в ухвалі про обшук не надавала дозвіл на його вилучення, проти накладення арешту на інші речі та документи не заперечував.

Власник майна ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою виконуючого обов`язки начальника другого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень, вчинених службовими особами, ГСУ ДБР від 25.09.2020 року зазначені речі та документи визнано речовими доказами у провадженні.

Так, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки як зазначає слідчий, вилучені документи та речі містять відомості, що можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання в частині накладення арешту на жорсткий диск з відео реєстратору камер, встановлених в будівлі Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, що за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Томаківка, вул. Казкова, б. 6а, з серійним номером № S/N: W2A7W207 Seagate, мобільний телефон Samsung A5 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; записник коричневого кольору «Нікопольська місцева прокуратура», блокнот коричневого кольору, наглядове провадження Нікопольської місцевої прокуратури № 21-20 - обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховується те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню вимоги слідчого у клопотанні щодо накладення арешту на копію паспорту громадянина України ОСОБА_5 , копію ідентифікаційного коду ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що в цій частині клопотання слідчого не містить посилання на передбачені ст. 170 КПК України правові підстави для накладення арешту на майно.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичної особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися в клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен гарантувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий, в частині накладення арешту на копію паспорту громадянина України ОСОБА_5 , копію ідентифікаційного коду ОСОБА_5 , не дотримався.

Зі змісту клопотання убачається, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, вважає, що вилучене в приміщенні Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, смт Томаківка, вул. Казкова 6-А, відповідає критеріям речових доказів.

Разом з тим, клопотання не містить відповідного обґрунтування, що згадане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та яким саме критеріям.

Так, до матеріалів клопотання не долучено даних, які б давали підстави вважати, що таке майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не наведено правових підстав для арешту зазначеного майна, можливість використання його як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, слідчий, порушуючи питання про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, додав до клопотання постанову про визнання цього майна речовим доказом.

Разом з тим, згадана постанова слідчого про визнання речовим доказом не містить обґрунтування, яким чином вилучене в ході обшуку майно, на яке просить накласти арешт слідчий, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а так само, яким критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає це майно, відтак, відсутні правові підстави для арешту майна в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання виконувача обов`язків начальника другого відділу правління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку, який проводився 24.09.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2020 року № 757/40944/20-к в приміщенні Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, смт Томаківка, вул. Казкова 6-А:

- жорсткий диск з відеореєстратору камер, встановлених в будівлі Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, що за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Томаківка, вул. Казкова, б. 6а, з серійним номером № S/N: W2A7W207 Seagate;

- мобільний телефон Samsung A5 чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

-записник коричневого кольору «Нікопольська місцева прокуратура», блокнот коричневого кольору;

- наглядове провадження Нікопольської місцевої прокуратури № 21-20.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1