ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/943/20 Справа № 202/3790/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби щодо ОСОБА_6 строком до 24 серпня 2020 року включно, з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; не залишати без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 20:00 год. до 07:00 год. наступного дня місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого міста мешкання; утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному проваджені; здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи судове рішення, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, доведення прокурором існування обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, факт наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та дійшов висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, й не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Обгрунтовуючи свої вимоги, адвокат посилається на незаконність рішення суду першої інстанції. Так, адвокат вказує, що суд не мав жодних повноважень розглядати клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки строк дії запобіжного заходу на час розгляду клопотання вже закінчився. Окрім цього, адвокат зауважує, що судом не взято до уваги те, що підозрюваний є адвокатом, членом комітету захисту професійних прав адвокатів Ради адвокатів Дніпропетровської області, учасником бойових дій в зоні проведення АТО, має поранення, отримане в бойових діях в серпні 2014 року, має державну нагороду від Президента України та почесний знак за оборону Луганського аеропорту, відзнаку начальника Генерального Штабу ЗС України, нагороди від керівників органів адвокатського самоврядування Дніпропетровської області, був визнаний рішенням сесії Дніпропетровської обласної ради бійцем-добровольцем з врученням відповідного посвідчення, а також те, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Разом з цим, на думку захисника ризики у клопотанні прокурора зазначені формально, а суд цих обставин не взяв до уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали доводи та вимоги скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі
Згідно вимог ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим СУ ГУНП України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001023 від 12 грудня 2019 року, за ознаками злочину, передбченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В межах цього провадження, 26 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби за місцем мешкання.
20 червня 2020 року прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Отже, судом наявність долучених до клопотання прокурора доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, а обґрунтованість підозри підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти це кримінальне правопорушення.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими та такими, які не зменшилися і об`єктивно продовжують існувати.
Твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового слідства, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ним цього кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків, а, також, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. За таких обставин, з урахуванням права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутня, та саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти встановленим ризикам.
З огляду на викладене, доводи сторони захисту про відсутність заявлених ризиків у провадженні, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Що стосується доводів захисника в інтересах підозрюваного про те, що слідчий суддя не надав належної оцінки особі підозрюваного, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є адвокатом, учасником бойових дій в зоні проведення АТО, має поранення, отримане в бойових діях в серпні 2014 року, має державну нагороду від Президента України та почесний знак за оборону Луганського аеропорту, відзнаку начальника Генерального Штабу ЗС України, нагороди від керівників органів адвокатського самоврядування Дніпропетровської області, був визнаний рішенням сесії Дніпропетровської обласної ради бійцем-добровольцем з врученням відповідного посвідчення, то вони не заслуговують на увагу, оскільки були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали, в сукупності із іншими обставинами.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які можуть вплинути на його рішення, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора або ж застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.
Отже, з огляду на вищевикладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд не вбачає, а відтак в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4