Справа № 621/1731/20
Пр. № 1-кп/621/231/20
Вирок
Іменем України
01 грудня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Змієва кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Заслуччя, Дубровського району, Ровенської області, зареєстрованого та мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньо спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

27.06.2020 близько 01 години 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 перебував поблизу квартири АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 , в той же день та час, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, через незачинені двері проник до вищевказаної квартири, де зайшовши до кімнати зали таємно, протиправно, з метою наживи викрав телевізор ТМ «Ergo» модель LED 32DH3000, бувший у використанні, в робочому стані, вартістю 2999 грн., який знаходився на столі, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини вчинення злочину.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до житла.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується, як такий у відношенні якого скарг не надходило, не працює, неодружений, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжують покарання, висновки досудової доповіді, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 передбачені ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ: телевізор ТМ «Ergo» модель LED 32DH3000, який передано на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутим ОСОБА_5 ..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: