Справа № 201/798/20
Провадження № 1кп/201/531/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021року м. Дніпро
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дослідне, Дніпропетровського району. Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-13.12.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 22.07.2020 перегляд вироку Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-17.03.2020 Хорольським районним судом Полтавської області згідно угоди про примирення за ч.1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 місяців арешту; звільнився 23.04.2020 за відбуттям покарання;
-28.07.2020 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
10.01.2021 приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту розташованого за адресою: вул. Запорізьке шосе, 45 у м.Дніпро, на ґрунті раптово виникненого конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення легкого тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс правою рукою стислою у кулак не менш 2-х двох ударів по потилиці потерпілого та один удар в область правої брови потерпілого. Далі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень, наніс один удар правою ногою в район лобу потерпілого ОСОБА_4 .
Таким чином ОСОБА_3 своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній та нижній повіці правого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи праворуч та на проекцію виличної дуги праворуч; п`яти внутрішньо-шкіряних крововиливів в міжбрівній області по центру з переходом на верхню повіку лівого ока на проекцію внутрішнього кута та далі на проекцію лівої брови, на спинці носу по центру та ліворуч на всьому протязі, в потиличній області по центру та ліворуч, в тім`яній області праворуч, шести саден на верхній повіці лівого ока (на тлі крововиливу), на спинці носу (на тлі крововиливу), в потиличній області по центру (на тлі крововиливу), чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:
- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання, а тому суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 ,відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання, даним про особу обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Судом встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року і до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді двох років десяти днів позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання засудженого після набрання вироком законної сили.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1