Справа № 646/5358/20
№ провадження 1-в/646/426/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Кремінського районного суду Луганської області від 04.05.2020 відносно
засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кремінна Луганської області, громадянина України, раніше судимого: 1) 16.08.2019 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 2) 04.05.2020 Кремінським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
у с т а н о в и в :
10 вересня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Кремінського районного суду Луганської області від 04.05.2020 відносно засудженого ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 01 липня 2020 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України. У редакції станом на 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим, керуючись ч.1 ст.5 КК України, начальник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) просив привести вирок у відповідність на підставі ч.3 ст.74 КК України.
Представник адміністрації Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду був повідомлений належним чином.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Засуджений надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Суд встановив, ОСОБА_4 засуджений вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року за ч.3 ст.15 ч.1ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2019 року та остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч. 1 ст.185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Отже, з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» перебуває вирок Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків часткового приєднано невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2019 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) років 1 (один) місяць.
Беручи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного засудженому ОСОБА_4 вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року в частині призначення покарання за ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, і визначення йому покарання за ч.3 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
З урахуванням того, що вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2019 року та остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 1 (місяця) позбавлення волі, тому у частині призначення остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків вирок Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року залишається без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.74, ст. ст.537,539 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2019 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць .
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1