Справа № 314/3279/20
Провадження № 1-кс/314/1581/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2020 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000605 від «13» липня 2020 року, за ч. 2 ст. 301, ч.3 ст.299 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Водяне Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, яка не працевлаштована, місце мешкання не зареєстроване, мешкає без реєстрації на території садової ділянки АДРЕСА_1 , раніше не судима,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301, ч.3 ст.299 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
встановив:
З наданих суду матеріалів вбачається, що протягом червня-серпня 2020 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на виготовлення, зберігання, розповсюдження та збут зображень та відеопродукції порнографічного характеру, діючи з корисливих мотивів, в порушення ст. 1 «Закону України «Про захист суспільної моралі», знаходячись на території садової ділянки АДРЕСА_1 , скориставшись мобільним телефоном з функцією відео, аудіо та фото запису, створила шість графічних зображень - фотографій та п`ять аудіовізуальних записів - відеопродукції, які згідно висновку експерта №25-94 від 17.07.2020 є носіями інофірмах, які містять сцени порнографічного характеру, а саме зображення сцен статевого акту з невстановленою в ході досудового розслідування особою чоловічої статі, демонстрації мастрбуторних дій та демонстрації у ближньому ракурсі орально - генітальних контактів, тим самим виготовила зображення та відеопродукцію порнографічного характеру.
У подальшому, раніше виготовлені зображення та відеопродукцію порнографічного характеру протягом червня-серпня 2020 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на зберігання, раніше виготовлені зображення та відеопродукцію порнографічного характеру, діючи з корисливих мотивів, в порушення ст. 1 «Закону України «Про захист суспільної моралі», знаходячись на території садової ділянки АДРЕСА_1 , розмістила на власній комп`ютерній техніці вказані матеріали, чим зберігала зображення та відеопродукцію порнографічного характеру.
Маючи прямий умисел на розповсюдження раніше виготовлених та раніше збережених зображень та відеопродукції порнографічного характеру, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, протягом червня-серпня 2020 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою власної комп`ютерної техніки, яка була підключена до всесвітньої мережі «Інтернет» та мала безпосередній доступ до неї, перебуваючи на території садової ділянки АДРЕСА_1 , створила профіль користувача на сайті «Вконтакте» за гіперпосиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розмістила вказані матеріали у вільному доступі, чим розповсюдила зображення та відеопродукцію порнографічного характеру.
Крім того, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, протягом червня-серпня 2020 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, раніше виготовлені, збережені та розповсюджені зображення та відеопродукцію порнографічного характеру за допомогою власної компресної техніки, перебуваючи на території садової ділянки АДРЕСА_1 , за гіперпосиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на сайті «Вконтакте» здійснювала обмін вказаних матеріалів на грошові кошти, за відповідну передплату на її особистий банківський рахунок «ПриватБанк», до моменту виявлення працівниками поліції, чим здійснила збут зображення та відеопродукцію порнографічного характеру.
Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, а саме: у виготовленні, зберіганні, розповсюдженні та збуті зображень та відеопродукції порнографічного характеру.
Крім того, в липні 2020 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме на території садової ділянки АДРЕСА_1 , умисно, з мотивів жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо поводження з тваринами, в порушення ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006, яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, бажаючи вбити, тобто умисно позбавити життя кота дворової породи, який віднесений до хребетних, шляхом знущання над твариною, активним способом, із застосуванням жорстоких методів, які вчиняються особливо болючим способом, за допомогою ізоляційної стрічки зв`язала передні та задні лапи між собою, чим обмежила рухливість тварини, після чого за допомогою ножа, умисно та активно нанесла хребетній тварині - коту по одному удару окремо в кожне око, продовжуючи свій вищеописаний злочинний умисел, вказаним ножем відрізала коту вуха, лапи, хвіст та нанесла йому декілька ударів ножем в область тулуба та відрізала голову, спричиняючи таким чином істотний біль та страждання вказаній тварині, спричинивши його смерть.
Таким чином, в ході досудового розслідування, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, а саме: у жорстокому поводженні з тваринами, що відносяться до хребетних, що вчинене умисно та призвело до загибелі тварини, вчинені активним способом.
За даним фактом слідчим відділенням Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605 від 17.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.
Крім того, слідчим відділенням Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 11.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, яке було об`єднане з кримінальним провадженням №0000605 від 17.07.2020.
11 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301, ч. 3 ст. 299 КК України.
11 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню під №0000605 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 301, ч.3 ст.299 КК України.
Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних, у тому числі тяжкого, кримінальних правопорушень, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5-ти до 8-ми років.

На підставі вищевикладеного, відповідно до положення п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.
Захисник підозрюваної заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що ризики, зазначені у клопотанні, є необґрунтованими та вважає за можливе застосувати до її підзахисної запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення та думку всіх учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000605 від «13» липня 2020 року, за ч. 2 ст. 301, ч.3 ст.299 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301, ч. 3 ст. 299 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , наслідки його вчинення, дані про особу підозрюваної. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти громадського порядку та моральності, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, та невідворотності покарання за їх вчинення, підозрювана, перебуваючи на волі, з огляду на те, що дії, у вчиненні яких вона підозрюється, викликали громадське збурення та набули широкого резонансу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі. Окрім того, встановлено, що протиправні дії, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вчинено з метою отримання грошових коштів, ніде не працює, законних джерел для існування не має, що свідчить про можливість вчинення нею нових кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Виходячи з вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зазначених у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України», крім іншого, зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301, ч. 3 ст. 299 КК України.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту її фактичного затримання з 11.08.2020 та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної до 09.10.2020 включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочинних активних дій із застосуванням насильства та жорстокості, які призвели до смерті тварин, не визначає розмір застави у зазначеному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 301, ч.3 ст.299 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.10.2020 включно, який обчислювати з 11.08.2020.
Встановити строк дії даної ухвали до 09.10.2020 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1
12.08.2020