Справа № 484/1056/19
Провадження № 1-КП/484/54/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.02.2013 року Первомайським МВ УМВС в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 01.08.2012 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 25.06.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 289 ч.2, 69 ч.1, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 05.05.2015 року на 1 рік 8 місяців за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчуг Полтавської області від 24.04.2015 року;

- 02.07.2020 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; вирок не набрав законної сили;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, батька однієї неповнолітньої дитини, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 11.10.2004 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_4 , раніше судимого:

- 18.04.1994 року Первомайським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140, 17, ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 81, ст.42 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 24.05.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 17.08.2011 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст.ст. 393 ч.1, 71 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 18.01.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.2, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

За участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2019 року близько 20.00 години ОСОБА_7 перебував за місцем свого мешкання по АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_6 , де під час розмови ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 вчинити крадіжку металевих виробів з гаражного приміщення, розташованого на ділянці № НОМЕР_5 в садовому товаристві «Луч» м. Первомайська Миколаївської області, на що останній погодився.
Реалізовуючи задумане, 03.02.2019 року близько 21.00 години ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , заздалегідь підготувавши автомобіль марки IVEKO, приїхали до гаражного приміщення, розташованого на ділянці № НОМЕР_6 садового товариства «Луч» в м. Первомайську Миколаївської області. Перебуваючи біля вказаного гаражного приміщення, ОСОБА_7 проломив його стіну заздалегідь приготовленою кувалдою і таким чином проник всередину, звідки відчинив металеві ворота та впустив ОСОБА_6 . Всередині гаражу ОСОБА_6 і ОСОБА_7 побачили 4 металеві рейси та вирішили їх викрасти разом із металевими воротами. Виконуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 таємно викрали з вказаного гаражу 4 металеві рейси та металеві ворота загальною вагою 445 кг. На загальну суму 2 447 грн. 50 коп. з розрахунку, що 1 кг брухту чорного металу станом на лютий 2019 року складає 5 грн. 50 коп. Все викрадене ОСОБА_6 і ОСОБА_7 помістили до автомобіля IVEKO, після чого на вказаному автомобілі залишили місце події, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Допитані під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повністю визнали себе винними у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не оспорювали.

ОСОБА_7 пояснив, що якось на початку лютого 2019 року за містом біля села Семихатки за млином був на рибалці. Навколо нікого не бачив. Недалеко були розташовані дачі, серед яких помітив недобудоване приміщення - напівпідвал з гаражем на фундаменті. Приміщення мало ворота і було закрите зсередини. В ньому виявив 4 рейки. Потім він позвав ОСОБА_6 , той прийшов. Він запропонував йому викрасти рейки, той погодився. Вирішили здати їх на метал. Тоді він кувалдою пробив дірку в стіні і проник всередину приміщення. Там виявив 4 двометрові рейки по 45 кг в метрі. Він подзвонив знайомому ОСОБА_11 , щоб той приїхав і забрав їх з металом. Коли відкривали ворота гаража зсередини, вони випали, тож вони забрали і ворота, все загрузили в машину ОСОБА_11 , якому не говорили, що вчиняють крадіжку. Викрадене відвезли до нього додому, де він порізав металеві предмети болгаркою на шматки. Вранці знову приїхав ОСОБА_11 і вони відвезли викрадене на пункт прийому металу біля центрального ринку в м. Первомайську. Йому заплатити за метал 2 400 грн. Він заплатив ОСОБА_11 як водію 350 грн., собі та ОСОБА_6 поділив по 1000 грн.

ОСОБА_6 пояснив суду, що якось увечері взимку він прийшов в гості до ОСОБА_7 і той запропонував йому викрасти метал. Він погодився. Вони взяли у ОСОБА_7 кувалду і пішли пішки. Йшли хвилин 15-20. Біля того приміщення, звідки мали викрасти речі, нікого не було. ОСОБА_7 кувалдою проломив стіну і заліз всередину, він за ним. Зсередини вони відкрили гаражні ворота і вони впали. Вони подзвонили знайомому з машиною, той приїхав, вони загрузили в машину 4 рейки і ворота і відвезли все до ОСОБА_7 додому. Там удвох розпиляли ворота, рейки не розпилювали. Зранку той же ОСОБА_11 приїхав, вони загрузили в машину 4 рейки, розпиляні ворота і поїхали здавати метал на пункт прийому в районі центрального ринку. Отримали десь 2 000 2 400 грн., поділили гроші. Більше нічого не викрадали.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що має недобудований будинок в дачному кооперативі, який розташований за два кілометри від цегляного заводу. Там збудовані з каменя гараж, кухня, підсобка і все перекрито плитою. Він мав намір добудувати будинок. Останнього разу перед зимою був там влітку. Всередині гаражу зберігав силікатну цеглу і чотириметрові рейки. Вхідні двері зачинялися на навісний замок. В гаражі ворота двоконтурні і є хвіртка. Десь через тиждень після крадіжки йому повідомили, що ворота зламані. Він викликав поліцію. Було помітно свіжий злом на п`ятисантиметровому залізі. Плита перекриття була зсунута на 5 см, тому він вважає, що ворота виривали машиною. Шкоду йому не відшкодовано. Обвинувачені пропонували йому відшкодувати шкоду, але він відмовився, тому що у нього викрали 6 чотириметрових рейки, а не 4 двометрових.

В судовому засіданні 23.09.2020 року потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував йому половину завданої злочином шкоди в сумі 1 250 грн., тож до ОСОБА_6 він претензій не має.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що ні з ким учасників процесу не знайомий. Він придбав металеві ворота гаражні з двох половин і чотири рейки довжиною десь по 2,5 метри, які привезли на білому мікроавтобусі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Заплатив за все близько 2 000 грн. як за брухт. Ще був водій. На рейках було маркування R45 180 кг. Вагою десь 50 кг у метрі. Весь метал потім перепродав.

Свідок ОСОБА_11 неодноразово в судові засідання не з`являвся, змінив місце проживання. Встановити його місцезнаходження видалося неможливим, у зв`язку з чим прокурор відмовився від допиту вказаного свідка.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2010 року, потерпілий ОСОБА_10 заявив про те, що у період з 03.02.19 по 09.02.2019 року невідомі особи таємно викрали з його гаража в кооперативі «Луч» ворота і 6 рейок /т.1 а.с.92/.

З протоколу огляду місця події від 10.02.2019 року вбачається, що таким місцем є гараж, розташований на ділянці № НОМЕР_6 в дачному кооперативі «Луч» в м. Первомайську, в одній стіні якого наявний отвір, металеві ворота відсутні, наявна лише металева рама, на якій зрізані завіси. В приміщенні гаража рейки відсутні /т.1 а.с.94-98/.

З належно завіреної копії інвентарної справи вбачається, що забудовником вказаної вище земельної ділянки в кооперативі «Луч» є ОСОБА_13 /т.2 а.с.99-101/.

Згідно довідки ФОП « ОСОБА_14 » вартість 1 кг брухту чорного металу станом на лютий 2019 року становить 5 грн. 50 коп. /т.1 а.с.102/.

З протоколів пред`явлення осіб для упізнання від 15.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_12 у ОСОБА_6 та у ОСОБА_7 упізнав осіб, які продали йому металеві ворота і 4 рейки /т.1 а.с.105,107/.

ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції кувалду, якою він проломив стіну гаражу в кооперативі «Луч» /т.1 а.с.109/. Кувалда була оглянута і визнана речовим доказом у справі, як знаряддя злочину /т.1 а.с.110,113/.

Під час слідчих експериментів ОСОБА_15 і ОСОБА_7 добровільно показали і розказали, як проникли всередину гаражу і викрали звідти ворота і рейки /т.2 а.с.116-121, 122-129/, що повністю узгоджується з фактичними обставинами, викладеними в обвинуваченні і поясненнями обвинувачених під час судового розгляду.

Обидва обвинувачених мають незняті і не погашені судимості за вчинення крадіжок, що відповідно до п.1 примітки до ст. 185 КК України свідчить про наявність такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Факт викрадення чужого майна, перелік викраденого та його вартість обвинувачені не оспорювали. Зазначені обставини підтверджуються як наведеними вище поясненнями потерпілого і свідка, так і сукупністю письмових доказів, досліджених судом, що приведені вище.

Потерпілий оспорював кількість і вагу викрадених рейок, стверджував, що їх було шість довжиною по 4 метри, однак такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки і обвинувачені, і свідок ОСОБА_12 пояснили, що рейок було чотири довжиною по 2 метри.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Оцінюючи досліджені докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Обидва обвинувачених є осудними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 67 від 30.04.2020 року ОСОБА_6 тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а страждає в теперішній час та страждав на час скоєння інкримінованого правопорушення легкою розумовою відсталістю з емоційно-вольовою нестійкістю. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 не перебував в тимчасово психічному хворобливому стані /т.2 а.с.35-41/.

За наведених обставин суд вважає, що вина обох обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд на підставі ст. 65 КК України враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особи винних, які визнали себе винними повністю, розкаялися у вчиненому, сприяли розкриттю злочину, не працюють, мають постійне місце проживання, за яким характеризуються посередньо, раніше неодноразово судимі, при цьому ОСОБА_7 вчинив злочин під час відбуття іспитового строку за попереднім вироком; ОСОБА_6 має вади слуху, страждає легкою розумовою відсталістю; ОСОБА_7 має неповнолітню дитину 2005 року народження; обвинувачений ОСОБА_6 частково відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду; обвинувачений ОСОБА_7 завдану злочином шкоду не відшкодував.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд визнає повне визнання своєї вини, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обох обвинувачених, судом не встановлено. Враховуючи наведене, а саме: данні про особи обвинувачених, їх вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що обидва вперто не бажають ставати на шлях виправлення, працевлаштуватись і заробляти на життя законним шляхом, продовжують вчиняти нові злочини попри те, що раніше були неодноразово засуджені, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_6 та вчинення нового злочину ОСОБА_7 в період іспитового строку, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а ОСОБА_7 - лише в умовах ізоляції від суспільства.

Покарання обом слід призначити в межах санкції частини статті, за якою вони обвинувачується, у виді позбавлення волі.

ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.01.2018 року, яким він засуджений за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.2, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Тож остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

ОСОБА_6 слід звільнити від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд враховує, що вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2020 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки за злочин, який він вчинив у 2017 році, ще не набрав законної сили. Тож питання про визначення остаточного покарання в даному випадку слід вирішити в порядку виконання вироків після набрання ними законної сили.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов потерпілим не заявлений. Інформація про запобіжні заходи щодо обвинувачених в даному кримінальному провадженні суду не надана.

Речовий доказ у справі кувалду, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 19 від 25.02.2019 року, на підставі ст. 100 КПК України слід знищити /т.1 а.с.114/.

Оскільки ОСОБА_7 засуджується до реального відбування покарання, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили на підставі ст. 374 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду. Суд вважає, що інший запобіжний захід не гарантуватиме подальшого належного виконання вироку, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_7 тривалий час не являвся в судові засідання, був відсутній за місцем проживання, про своє місце знаходження суду не повідомляв. Такі обставини свідчать про наявність ризику ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання. Крім того, в судове засідання 07.08.2020 року обидва обвинувачені явилися у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого їх було притягнуто до адміністративної відповідальності, а судове засідання відкладене. Також репутація обвинуваченого як особи, схильної до вчинення корисливих злочинів, яка не бажає стати на шлях виправлення, переконує суд в тому, що до набрання вироком законної сили він має перебувати під вартою.

Оскільки ОСОБА_6 не засуджується до реального відбування покарання, суд не обирає йому запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.01.2018 року у справі № 484/3114/17, провадження № 1-кп/484/39/18 та остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, тобто з моменту його затримання.

Речовий доказ у справі кувалду, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції № 19 від 25.02.2019 року - знищити /т.1 а.с.114/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В частині взяття під варту ОСОБА_7 вирок підлягає негайному виконанню.

СУДДЯ: