ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/7301/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1178/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.185,ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 24.11.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24.11.2020 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22 січня 2021 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, а також те, що судовий розгляд ще не завершено , з метою об`єктивного встановлення істини по справі, забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слід продовжити тримання під вартою обвинуваченого.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 24.11.2020 року, та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
В обґрунтування вимог апелянт вказує на відсутність обґрунтованості наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належного мотивування щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того зазначає, що не має наміру переховуватись від суду та буде з`являтись на всі виклики, не буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки має офіційний заробіток. Перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків не має змоги, оскільки свідки є співробітниками поліції. Також посилається на наявність матері інваліда, яка є онкохворою та розвиток у нього захворювань ніг та очей, які потребують спеціалізованої медичної допомоги.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та тяжкого злочину проти власності, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років. Крім того ОСОБА_6 не одружений, не працюючий, неодноразово судимий за скоєння аналогічних злочинів. Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_6 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 маючи не зняті та непогашені в законом порядку судимості вчинив новий корисливий тяжкий злочин за попередньою змовою, групою осіб в період іспитового строку, вказане беззаперечно свідчить про злочину спрямованість останнього, що ще раз підтверджує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання обвинуваченого на наявність онкохворої матері, яка потребує його піклування на думку колегії суддів не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_6 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 24.11.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді