ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1597/20 Номер провадження 11-кп/814/1018/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Крюковська виправна колонія (№29)» та Солом`янським районним судом м. Києва кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18.08.2020,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Ухвалюючи таке рішення, суд послався на те, що наявність заохочень у ОСОБА_8 , працевлаштування засудженого в установі та його позитивна характеристика хоч і підтверджують певну ступінь його виправлення, проте не дають підстав для заміни призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, яке, не буде необхідним й достатнім для його виправлення та перевиховання, а також соціальної реабілітації.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції щодо скасувати та задовольнити заяву про застосування до засудженого ОСОБА_8 ст.82 КК України, замінивши невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді виправних робіт.
На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що засуджений позитивно характеризується за місцем відбування покарання, має 2 заохочення, працевлаштований робітником рільничої бригади установи, стягнення мав на початку строку відбування покарання, потім змінив свою поведінку, а тому, на думку апелянта, останній заслуговує на застосування ст.82 КК України, оскільки став на шлях виправлення.
Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_9 , який підтримував апеляційну скаргу свого захисника, заперечення проти задоволення апеляційних скарг прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.
Як видно із матеріалів провадження та особової справи ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду міста Києва від 09.12.2015 за ч.2 ст.286 України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Дане кримінальне правопорушення є тяжким необережним.

З 26.06.2017 відбуває покарання у ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)».
При вивченні матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що останній за час відбування покарання ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» отримав 15 стягнень за порушення правил відбування покарання та лише 2 заохочення, які отримав незадовго до звернення до суду з клопотанням в порядку ст.82 КК України.
Згідно наявної характеристики в матеріалах особової справи, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання у Крюковській ВК №29 характеризується нестабільною поведінкою, мав велику кількість стягнень протягом 2 років, потім змінив свою поведінку на краще, на момент скаладання характеристики (08.07.2020) не працевлаштований.
Рішеннями комісії державної установи «Крюковська виправна колонія (№29) засудженому ОСОБА_8 тричі було відмовлено у застосуванні ст.ст. 81, 82 КК України як такому, що не довів своє виправлення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у поведінці засудженого ОСОБА_10 є позитивні зміни, проте вони є недостатніми для застосування щодо нього ст.82 КК України.
Отже оскаржуване захисником судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального і матеріального законодавства, є законним та обґрунтованим.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт згідно ст. 82 КК України є законною і підстав для її скасування немає. Відповідно доводи апеляційної скарги захисника про необхідність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18.08.2020 відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4