Справа № 154/2002/19
Провадження № 1-кп/165/367/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ УХВАЛА
11 листопада 2020 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілих ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої вирішується питання
про застосування примусових заходів
виховного характеру ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника ССД ОСОБА_9 ,
інспектора ювенальної превенції ОСОБА_10 ,
Для розгляду до Нововолинського міського суду Волинської області, згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Волинського апеляційного суду від 23 червня 2020 року надійшли матеріали кримінального провадження стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.
У ході підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 заявили суду клопотання про повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, в якому просили суд повернути клопотання прокурору з підстав його невідповідності ч.1 ст.291 КПК України. Вказали, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає поверненню оскільки не відповідає вимогам ст. 291 КПК, зокрема у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру не наведені фактичні обставини кримінального провадження, які слід вважати встановленими, а розписується лише подія яка відбулася 14.01.2018 р., а кваліфікація дій ОСОБА_6 є не вірною, так як він скоїв навмисне вбивство, тобто злочин передбачений ст. 115 КК України, в клопотанні йде посилання на такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, хоча жодних з таких обставин ОСОБА_6 не здійснив, разом з тим у клопотанні вказується, що жодних обтяжуючих обставин передбачених ст. 67 КК України не встановлено, хоча слідством такі обставини і не перевірялись, а з допитів свідків вбачається що обвинувачений напередодні трагедії вживав алкогольні напої, що відповідно до ст. 67 КК України є обтяжуючою обставиною; також посилалися на те, що відповідно до п.7 ч.2 ст. 291 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має містити відомості про розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, однак в клопотанні вказано, що матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, тим самим вказана норма закону грубо порушена, оскільки потерпілій стороні завдано значну матеріальну і майнову шкоду.
Прокурор в судовому засіданні заперечила невідповідність направленого на розгляд суду клопотання вимогам кримінального процесуального Закону, мотивуючи тим, що клопотання складено у повній відповідності з вимогами, які передбачені ст.291 КПК України для обвинувального акту та погоджено і затверджено прокурором, просила відмовити у його задоволенні.
Захисник ОСОБА_8 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_7 , представник ССД ОСОБА_9 , інспектор ювенальної превенції ОСОБА_10 у вирішенні клопотання покладалися на розсуд суду.
Заслухавши з цього приводу думку учасників справи, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру та додані до нього матеріали, матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, що клопотання потерпілої та її представника слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до пункту 3 ч. 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до статті 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.
Зокрема, згідно вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, а також клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру мають містити, з поміж іншого : найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, тощо.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що при складанні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стороною обвинувачення не дотримано вимог ст. 291 КПК України, зокрема у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру стороною обвинувачення не зазначено про наявність та відсутність усіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставини, на що вказує потерпіла та її представник, не зазначено розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка на даний час вже визначена потерпілою ОСОБА_4 у поданому цивільному позові.
Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що особі, щодо якої вирішується питання про застосування заходів виховного характеру ОСОБА_6 на дай час виповнилося 18 років і останній є повнолітнім.
Вимогами частини 2 статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу. В свою чергу, стаття 105 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані до неповнолітнього.
Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що примусові заходи виховного характеру можуть бути застосовані виключно до неповнолітнього. Вони застосовуються , не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, а і якщо під час постановлення ухвали про застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці.
Зазначені вище обставини вказують на невідповідність клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру вимогам КПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про неможливість його призначення до судового розгляду та необхідність повернення прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, ч.1 ст. 497 КПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1