КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 серпня 2020 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року,

за участі: представника власника майна ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 в розмірі частки, в тому числі на нежитлове приміщення, групи приміщень № 1 критий тенісний корт на даху підземної автостоянки (літер Б3) АДРЕСА_1 , загальна площа 1797,1 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, власник майна ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно, а саме нежитлового приміщення, групи приміщень № 1-критий тенісний корт на даху підземної автостоянки (літер Б3) АДРЕСА_1 , загальна площа 17997,1 кв. м.

Щодо підстав для поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що 14 травня 2019 року слідчим суддею розглянуто клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна та його представника.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що на даний час власником вказаного нерухомого майна та добросовісним набувачем є вона - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про власність нерухомого майна № 136 від 12 лютого 2020 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 червня 2020 року № 213956112, номер запису про право власності: 35454834.
Окрім того, що у кримінальному провадженні №0000107 від ОСОБА_5 про підозру не повідомлено, а відтак арешт на вказане майно накладено незаконно.

Оскільки дану ухвалу оскаржено лише в частині накладення арешту на нежитлове приміщення, група приміщень № 1 критий тенісний корт на даху підземної автостоянки (літер Б3) АДРЕСА_1 , загальна площа 1797,1 кв.м., то колегія суддів, відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, клопотання про накладення арешту на майно розглянуто слідчим суддею без виклику ОСОБА_5 та її представника, оскаржувану ухвалу від 14 травня 2019 року у встановленому законом порядку не надіслано, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 28 січня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000107, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.
19 квітня 2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 в розмірі частки, а саме:
- нежитлове приміщення першого поверху (блок № 3) АДРЕСА_2 , загальна площа 117,9 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.

- Нежитлове приміщення, група приміщень № 5, 5а, 5б (спортивний комплекс з кафе та офісними приміщеннями) АДРЕСА_3 , приміщення 5, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , загальна площа 1014,1 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.

- житловий будинок АДРЕСА_5 , загальна площа 608,3 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- нежитлове приміщення, група приміщень № 1 критий тенісний корт на даху підземної автостоянки (літер Б3) АДРЕСА_1 , загальна площа 1797,1 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.

- нежитлове приміщення № 3, літера А, корпус 4, секція 5-6 (1 поверх) АДРЕСА_6 , приміщення 3, загальна площа 81,4 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- нежитлове приміщення № 1 - № 4, літера В, ділянка 7 (секція 5-6) АДРЕСА_7 , прим.1-4, загальна площа 838,0 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- нежилі приміщення № 1 по № 16 (групи приміщень № 78) (в літ .А) АДРЕСА_8 , корп.3, прим. 78, загальна площа 257,2 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- квартира АДРЕСА_9 , загальна площа 121,6 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- житловий будинок АДРЕСА_8 , загальна площа 617,6 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- нежитлові приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень № 65), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 66) (в літ. А) АДРЕСА_10 , загальна площа 267,0 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- квартира АДРЕСА_11 , загальна площа 73,6 кв.м., що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
- квартира АДРЕСА_12 , що підтверджується інформаційної довідкою № 142705774 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року.
Як зазначає прокурор у клопотанні 23 січня 2014 року у кримінальному провадженні №0000035 винесено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 - ч.3 ст.212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року вказане клопотання задоволено.
Однак, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді, виходячи з наступного.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і конфіскації майна як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно, зокрема, підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Однак зазначених вимог закону слідчим суддею та прокурором, який звернувся із клопотанням про арешт майна, не дотримано.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання та не оцінено ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Як вбачається з долучених до апеляційної скарги матеріалів, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року при розгляді справи № 756/11750/15-ц Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року скасовано та прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_8 (інн: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (інн: НОМЕР_2 ) грошову компенсацію частини вартості внесених спільних коштів подружжя за пакет цінних паперів на загальну суму 52 496 100 (п`ятдесят два мільйони чотириста дев`яносто шість тисяч сто) гривень.

На підставі зазначеної постанови Верховного Суду, Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 756/11750/15-ц від 26 грудня 2018 року та
відкрито виконавче провадження № 584460582.
При примусовому виконанні постанови суду про стягнення з боржника ОСОБА_8 на користь стягувача ОСОБА_5 призначено проведення ДП «Сетам» електронних торгів лоту № 387331 ( частки нежитлового приміщення, групи приміщень № 1 - критий тенісний корт на даху підземної автостоянки (літер БЗ) площею 1797,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ). Відповідно до протоколу № 451101 від 09 грудня 2019 року проведення електронних торгів організатора торгів - ДП «Сетам» електронні торги по лоту № 387331 не відбулися в зв`язку з відсутністю учасників торгів, тому стягувачем - ОСОБА_5 заявлено бажання залишити за собою нереалізоване майно.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 лютого 2020 року, зазначене майно на праві власності належить ОСОБА_5 , яка немає процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000035, в межах якого накладено арешт на вказане майно та їй не повідомлено про підозру.

Слідчим суддею не перевірено вказані обставини, що свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно з метою конфіскації майна, на яку посилається орган досудового розслідування.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у цій частині у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року, та задовольнити апеляційну скаргу.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року в частині задоволення клопотання прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладення арешту на майно, а саме нежитлове приміщення, група приміщень № 1 критий тенісний корт на даху підземної автостоянки (літер Б3) АДРЕСА_1 , загальна площа 1797,1 кв.м., - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме нежитлове приміщення, група приміщень № 1 критий тенісний корт на даху підземної автостоянки (літер Б3) АДРЕСА_1 , загальна площа 1797,1 кв.м.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3654/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9

Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1