Справа №639/5288/20
Провадження №1-в/639/664/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого останній раз:

13.06.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

відбуваючого покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія №18», -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася адміністрація ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з поданням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» та засудженого надійшли заяви, в яких вони просили подання розглядати без їх участі.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на теперішній час засуджений не довів свого виправлення, оскільки під час відбування покарання останній мав 5 стягнень, що в свою чергу свідчить про його нестабільну поведінку. Також зауважив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення у період іспитового строку.
Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 1) 19.04.2001 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки і штрафом 120 грн.; 2) 13.05.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн.; 3) 08.04.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
Засуджений 13.06.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 13.12.2016 року, кінець строку відбування покарання 13.01.2021 року.

На момент розгляду подання 11.09.2020 року засуджений відбув 3 роки 8 місяців 28 днів, лишилось 4 місяці 2 дні.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_4 прибув до ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - 05.01.2017 року. Працевлаштований в їдальні для засуджених старшим кухарем. До праці ставиться сумлінно, до майна установи і предметів праці дбайливо. Під час перебування в місцях позбавлення волі режим тримання порушував, мав 5 (п`ять) стягнень, які погашено у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 4 (чотири) рази заохочувався адміністрацією установи. До робіт з благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. На заходи виховного характеру реагує позитивно. За характером спокійний, вровноважений, тактовний, щирий, має охайний вигляд. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Мав позов 1319 грн. 40 коп., який відшкодував в повному обсязі. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». З представниками адміністрації ввічливий, сумлінно виконує їхні вимоги. Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування, побачень, отримує від них посилки передачі. Вину у скоєному злочині визнає повністю.
Згідно матеріалів, наданих до суду до ОСОБА_4 за час відбування покарання було застосовано чотири заохочення у період з жовтня 2017 року по квітня 2018 року та з квітня 2020 року по липень 2020 року, проте останній мав п`ять стягнень у період з вересня 2018 року по травень 2019 року за порушення форми одягу та розпорядку дня, не виконання команди підйом, сон на своєму робочому місці у не передбачений для сну час. Так, після отримання ОСОБА_4 п`яти стягнень, до останнього було застосовано декілька заохочень в подальшому. Вказані обставини свідчать про пристосування засудженого до вимог порядку відбування покарання, з можливістю застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України. На думку суду, подальші заохочення засудженого адміністрацією установи з метою стимулювання його правослухняної поведінки, ще не є ознакою виправлення засудженого. Така поведінка засудженого під час відбування покарання свідчить про нестабільність останнього.

Суд також зазначає, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 раніше судимий за злочини, передбачені ч.2 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами та був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком. Та під час іспитового строку ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 185 КК України, останній з яких є тяжким злочином проти власності. Все це характеризує його як особу із антисоціальною спрямованістю.

Таким чином, суд враховує тяжкість та характер вчинених ОСОБА_4 умисних злочинів і форму вини, які він вчинив у період іспитового строку, звертає увагу на нестабільну поведінку засудженого під час відбування покарання, про що свідчить наявність п`яти стягнень, які хоч і погашені та зняті на теперішній час, наявності у ОСОБА_4 чотирьох судимостей, відтак приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки наданими матеріалами не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане подання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1