Справа № 204/4730/20
Провадження № 1-кп/204/654/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному порядку у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000877 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, маючого повну середню освіту, одружений, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-20 червня 2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років. Звільнений 19 серпня 2011 року умовно достроково, на не відбутий строк покарання один рік сім місяців двадцять чотири дні;
-26 серпня 2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 травня 2020 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись в парку «Примирення», котрий розташований біля Центрального Автовокзалу в м. Дніпро (м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 10), виявив на землі поліетиленовий пакет, всередині якого перебувала речовина зеленого кольору, рослинного походження, в подрібненому стані, масою не менше 21,718 г., яку останній за кольором та іншими зовнішніми ознаками визначив для себе, як наркотичний засіб «канабіс». В цей час, у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу «канабіс», без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_5 порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, привласнив раніше знайдений поліетиленовий пакет, з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, в подрібненому стані, масою не менше 21,718 г., який поклав до правої кишені жилетки, одягнутої на ньому, тим самим, незаконно придбав та почав зберігати при собі в якості наркотичного засобу «канабіс», після чого пішки попрямував в напрямку вул. Романа Шухевича у м. Дніпро.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, того ж дня, приблизно о 16 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 , маючи при собі поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, в подрібненому стані, обіг якого заборонено «канабіс», масою не менше 21,718 г. прийшов до зупинки транспортного засобу, розташованої біля будинку № 24 по вул. Романа Шухевича, де почав палити цигарку в забороненому місці, внаслідок чого ст. ДОП СП Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , було складено протокол та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, про що винесено постанову серії ГАА № 852677.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, на запитання працівника поліції, чи маються у ОСОБА_5 заборонені для зберігання предмети чи речовини, останній відповів, що він зберігає при собі, поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, в подрібненому стані, обіг якої заборонено «канабіс», масою не менше 21,718 г у зв`язку із чим на місце було викликано слідчо-оперативну групу Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
У подальшому, 27 травня 2020 року о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 24 по вул. Романа Шухевича в м. Дніпро, в присутності двох понятих, під час проведення поверхневого огляду, дістав з правої кишені жилетки одягнутої на ньому та надав слідчому СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , для огляду та подальшого вилучення поліетиленового пакету з речовиною зеленого кольору, рослинного походження, в подрібненому стані «канабіс», масою не менше 21,718 г., яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.
Згідно із висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/104-8/2899 від 03 липня 2020 року надана на експертизу 11 червня 2020 року речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 21,718 г., відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 21,718 г., є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 19,763 г.
Прокурор ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участю захисника адвоката ОСОБА_9 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить додана до обвинувального акту письмова заява обвинуваченого та його захисника.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України.
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2006 року ОСОБА_5 був засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років. 19 серпня 2011 року ОСОБА_5 було звільнено умовно достроково на невідбутий термін покарання - один рік сім місяців двадцять чотири дні.
Відповідно до ч. 5 ст. 90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року ОСОБА_5 був засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп.
Таким чином, перебіг строку погашення судимості за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2006 року перервався та такий строк, обчислюється заново.
Що стосується покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.
Як зазначено в постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року, стаття ст. 80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Жодних відомостей щодо перешкоджання своєю поведінкою виконання вироку з боку обвинуваченого судом не встановлено.
Суд вважає, що строк давності виконання вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року минув, що відповідає положенням пункту 1 частини першої 80 КК України, згідно з яким особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, а тому відсутні підстави для застосування ст. 71 КК України.
Тим більш, дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, раніше судимого, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні маючого малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуваючого на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючу покарання обставину обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує щире каяття.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді обмеження волі, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень. Призначення іншого виду покарання, суд вважає недоцільним.
Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 призначається покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи, що останній повністю визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому, суд доходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання, встановивши обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/104-8/2899 від 03 липня 2020 року, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КК України, ст. 309 КК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку двох років - не вчинить нового правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/104-8/2899 від 03 липня 2020 року, у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривен 25 копійок.
Речові докази:
- речовину рослинного походження зелено коричневого кольору масою 21, 718 г., канабіс який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 19, 763 г., яку запаковано в сейф пакет № 5286795, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 1846 знищити.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1