Номер провадження: 11-кп/813/1774/20
Номер справи місцевого суду: 946/3340/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2020 року про повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту по кримінальному провадженні №0001603 від 24.07.2019 р. відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Утконосівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого провідним державним інспектором Одеського рибоохоронного патруля, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою суду першої інстанції прокурору повернуто обвинувальний по кримінальному провадженню №0001603, внесеному до ЄРДР від 24.07.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України з підстав того, що в ньому, всупереч вимогам ст. 291 КПК України:

-в обвинувальному акті відсутні: форма вини, мотив і мета вчинення злочину, а це є обов`язковою обставино, яка підлягає доказуванню, не визначена правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті, тобто не тільки посилання на окрему статтю і її частину, а й точне формулювання, в тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак злочину; відсутній розмір шкоди;

-диспозиція ст. 197 -1 КК України безальтернативно передбачає наявність потерпілого, однак потерпілий або його представник в обвинувальному акті невизначений;

-злочин, передбачений ст. 197-1 КК України є злочином з матеріальним складом, однак в обвинувальному акті та реєстрі відсутні дані про призначення експертної оцінки розміру матеріальних збитків;

-в порушення ч. 1 ст. 109, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування містить лише відомості про арешт майна, але в ньому відсутні дані про запобіжний захід або його відсутність.

Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 зазначив, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи у зв`язку з тим, що:

-в обвинувальному акті у викладі фактичних обставин зазначено умисел, а саме злочин вчинено з умислом зайняття земельної державної форми власності з метою встановлення на ній огорожі з хвірткою, металевим контейнером та будівництвом дерев`яної альтанки з дахом, які використовував для власних потреб за відсутності відповідного рішення про передання земельної ділянки у власність або користування;

-в диспозиції ч. 4 ст. 197-1 КК України , яка є відсильною до ч. 2 цієї статті, відсутні посилання щодо завдання шкоди законному володільцю або власнику, а лише зазначається вид таких земель, як особливо цінних;

-досудове розслідування завершене, обвинувальних акт направлений до суду, що позбавляє прокурора права на даній стадії проводити слідці дії, в тому числі призначати експертизи;

-ОСОБА_7 матеріальну шкоду не завдано, на момент складання обвинувального акту останній привів земельну ділянку у первинний стан, шляхом знесення самовільно збудованих споруд, а тому беручи до уваги положення ст. 55 КПК України, тому потерпілу сторону не було вказано в обвинувальному акті, так як вона відсутня;

-запобіжних захід до обвинуваченого не застосовувався, тому не було підстав для відображення вказаних відомостей у реєстрі матеріалів досудового розслідування;

-суд вийшов за межі повноважень, якими він наділений у стадії підготовчого судового засідання, оскільки вдався до оцінки обвинувачення, що є предметом судового розгляду.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд зазначеного обвинувального акту в суді першої інстанції.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 наполягав на вимогах своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а обвинувальний акт призначити до судового розгляду, натомість обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, згідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001603 від 24.07.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України (а.с. 2-4) вбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченого,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний прокурором, який його затвердив (а.с. 2,4).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 4-5) та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 6).

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_7 прокурором зазначено обставини вчинення злочину, мета та мотиви їх вчинення, проміжок часу, в який він був вчинений, спосіб вчинення злочину.

При цьому, посилання суду на незрозумілість та неконкретність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме він обвинувачується, а саме у самовільному будівництві споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці в зонах санітарної охорони.
Окрім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Водночас, вказівка суду на не зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування обставин щодо застосування, або незастосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, а також відсутності вказівок на призначення експертного дослідження, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам ст. 291 КПК України, так як слідчим не може бути зазначено процесуальна дія або рішення, яке ним не вчинялось та не приймалось.
Щодо мотивів ухвали суду першої інстанції щодо необхідності призначення експертного дослідження в рамках вказаного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд вбався до оцінки доказів, якими обґрунтовується обвинувачення відносно ОСОБА_7 , а така оцінка може бути надана лише під час судового розгляду у призначеному провадженні, а не під час вирішення питання про повернення обвинувального акту.
Окрім того, питання щодо наявності або відсутності доказів причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення також вирішується судом під час розгляду справи по суті, та у разі відсутності таких доказів, на які послався суд в своїй ухвалі від 26.06.2020 р., останнє може бути підставою для ухвалення виправдувального вироку, у тому випадку, якщо прокурор не доведе зворотнє.
Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині його повернення прокурору підлягає скасуванню.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2020 року про повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту по кримінальному провадженні №0001603 від 24.07.2019 р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4