Справа № 466/5317/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

Справа № 466/5317/20

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000016 від 03.07.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - представник ПП «Мережа - Сервіс Львів»

ОСОБА_5 (подав заяву про розгляд справи у його

відсутності)

за участю прокурора, обвинуваченого

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 - 02 липня 2020 року близько 17 год 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, перебуваючи у торговому залі магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що за адресою: вул. Шевченка, 80 у м. Львові, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу із стелажу торгового прилавку магазину таємно викрав 1 пляшку горілки «Козацька рада» ємкістю 0,7 л. вартістю 186.00 грн без ПДВ за 1 пляшку, 1 пляшку горілки « Лемберг» ємкістю 0,5 л. вартістю 61,41 грн. без ПДВ за 1 пляшку. Викрадений товар, ОСОБА_3 поклав за пояс своїх штанів та накрив футболкою, після чого із викраденим товаром не розрахувавшись вийшов за межі лінії кас, однак, свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, був виявлений працівниками магазину «Близенько», у зв`язку з чим, викраденим майном не розпорядився.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні подав письмову заяву, заявивши клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим. При цьому ОСОБА_3 пояснив, що розуміє, що вказана обставина не є реабілітуючою. ОСОБА_3 пояснив суду, що суть обвинувачення йому зрозуміла, він визнає свою вину у повному обсязі, підтвердив факт примирення з потерпілим.

В підготовче судове засідання представник потерпілого ОСОБА_5 не з"явився, через канцелярію суду подав заяву про згоду на закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України, зазначивши, що обвинувачений відшкодував шкоду, вони помирилися, претензій до ОСОБА_3 - ПП «Мережа - Сервіс Львів» ніяких не має і мати не буде.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, вину свою визнав у повному обсязі, відшкодував завдану шкоду шляхом повернення викрадення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про закриття справи на підставі ст. 46 КК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під вчиненням кримінального правопорушення вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, про що на практиці свідчить відсутність: у особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинене кримінальне правопорушення; кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого кримінального правопорушення. Особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; була реабілітована; була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.88 КК України особа визнається такою, що не має судимості).

Крім того, відповідно до роз`яснень п. 18постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно зі ст. ст.45-48, ч.1 ст.97 КК України однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи незняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.

Як вбачається з клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , останній відшкодував ПП «Мережа - Сервіс Львів» завдану шкоду шляхом повернення викраденого та вони примирились. Жодних матеріальних та моральних претензій, ПП «Мережа - Сервіс Львів» до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, а також те, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2. ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України статтею 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, суд вважає, що його можливо звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Таким чином, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цієї ухвали.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі ст. 44, 46 КК України, керуючись ст.ст. 284, 286, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Речові докази: 1) DVD-R - диск 4,7 GB у паперовому конверті із записом внутрішніх камер відеоспостереження з магазину "Близенько", який згідно постанови про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів досудового розслідування від 10.07.2020 року визнаний речовим доказом зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000016 від 03.07.2020 року;

2) кепка-бейсболка, футболка сірого кольору, штани зелено-білого кольору, які згідно постанови про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів досудового розслідування від 10.07.2020 року визнані речовим доказом повернути ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1