Дата документу 13.10.2020 Справа № 310/3128/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/3128/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1309/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вугледар Донецької області, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, неодружений, не працює, місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
01 листопада 2004 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Умовно- дострокове звільнений 22 серпня 2006 року, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 9 днів;
29 листопада 2011 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
18 січня 2012 року Вугледарським міським судом Донецької області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України приєднано покарання, призначене вироком Волноваського районного суду Донецької області від 29 листопада 2011 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Звільнений 21 вересня 2018 року за відбуттям строку покарання;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, неодружений, не працює, місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
01 листопада 2004 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням 1 рік;
27 квітня 2011 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25 липня 2011 року;
02 листопада 2011 року Вугледарським міським судом Донецької області за ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ч.4 ст.70 КК України приєднано покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 27 квітня 2011 року та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Звільнений 21 червня 2014 року за відбуттям строку покарання;
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 в режимі відео конференції,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в режимі відео конференції з приміщенням ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року, яким ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено їм покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки кожному.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 постановлено обраховувати з моменту їх затримання - з 22 березня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою постановлено залишити до набрання вироком законної сили.
Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 13080,00 грн, на користь держави процесуальні витрати в сумі 5627,24 грн.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки кожному.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання не були враховані обставини, які пом`якшують покарання, а саме те, що злочин було скоєно внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, обвинувачені мають постійне місце проживання, критично ставляться до скоєного злочину, готові відшкодувати шкоду, яка полягає у визнанні пред`явленого потерпілою цивільного позову.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи раніше судимими за вчинення умисних злочинів, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не стали, відповідних висновків для себе не зробили та знову вчинили умисні злочини за таких обставин.
17 березня 2019 року у вечірній час, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили між собою в злочинну змову на скоєння крадіжки з приміщення крамниці.
Для реалізації свого злочинного наміру на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визначили крамницю «Смак», яка розташована за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с.Новопетрівка, вул. Набережна, буд. 29.
В цей же день, о 23 годині 46 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації їх спільного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, підійшли до крамниці «Смак», де за допомогою власної фізичної сили зламали решітку, яка огороджує вхідні двері до крамниці.
Далі, ОСОБА_6 за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмета віджав вхідні двері до крамниці, після чого разом із ОСОБА_12 проникли до приміщення торгівельної зали, звідки таємно, повторно викрали: пляшку коньяку «Болград», об`ємом 0,5 літрів, вартістю 165 гривень, пляшку коньяку «Десна», об`ємом 0.5 літрів, вартістю 150 гривень, пляшку горілки «Первак», об`ємом 0,7 літрів, вартістю 130 гривень, пляшку горілки «Первак», об`ємом 0.7 літрів, вартістю 130 гривень, дві пляшки горілки «Хортиця», об`ємом 0,5 літрів, вартістю кожної 96 гривень, загальною вартістю 192 гривні, пляшку горілки «Статус», об`ємом 0,7 літрів, вартістю 135 гривень, десять пачок цигарок «West», вартість кожної 35 гривень, загальною вартістю 350 гривень, чотири пачки цигарок «Camel», вартість кожної 42 гривні 50 копійок, загальною вартістю 170 гривень, дві запальнички, вартість кожної 17 гривень, загальною вартістю .34 гривні, пляшку без алкогольного напою, об`ємом 3 літри, вартістю 16 гривень 50 копійок, 4 палки ковбаси «Богодухів», вартість кожної 85 гривень, загальною вартістю 340 гривень, грошові кошти в сумі 2177 гривень 50 копійок, а всього на загальну суму 3990 гривень, які належать ОСОБА_11 .
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з викраденими речами залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 , майнову шкоду на загальну суму 3990 гривень.
Крім цього, 18 березня 2019 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації їх спільного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, підійшли до крамниці «Смак», яка розташована за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с.Новопетрівка, вул.Центральна, буд. 41, де за допомогою власної фізичної сили зламали решітку, яка огороджує вхідні двері до крамниці.
Далі, ОСОБА_6 за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмета віджав вхідні двері до крамниці, після чого разом із ОСОБА_12 проникли до приміщення торгівельної зали, звідки таємно, повторно викрали: чотири пляшки горілки «Хортиця», об`ємом 0,5 літрів, вартістю кожної 96 гривень, загальною вартістю 384 гривні, чотири пляшки алкогольного напою «Рево», об`ємом 0,331 літрів, вартістю кожної 36 гривень, загальною вартістю 144 гривні, грошові кошти в сумі 8562 гривні, а всього на загальну суму 9090 гривень, які належать ОСОБА_11 .
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з викраденими речами залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_11 , майнову шкоду на загальну суму 9090 гривень.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачених та їх захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_10 та просили цю скаргу задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинувачених.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації їх дій за ч.3 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_9 щодо обґрунтованості призначеного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, суспільно-корисною працю не займається, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває. Активне сприяння розкриттю злочину судом враховано як обставина, яка пом`якшує покарання. Обставиною, що обтяжує покарання, судом встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті обвинувачення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, суспільно-корисною працю не займається, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває. Активне сприяння розкриттю злочину судом враховано як обставина, яка пом`якшує покарання. Обставиною, що обтяжує покарання, судом встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті обвинувачення.
При цьому, обставини, на які посилається захисник-адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення обвинуваченим покарання за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального.
Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачені раніше неодноразово судимі, у тому числі за умисні злочини проти власності; раніше до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак останній продовжив вчиняти злочини, що свідчить про те, що обвинувачений не зробив для себе належних висновків та на шлях виправлення ставати не бажає; останній ніде не працює та законного джерела доходів не має.
Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово судимий за умисні тяжкі злочині, в т.ч. аналогічні, за деякі з яких реально відбував покарання у виді позбавлення волі, однак також продовжив вчиняти умисні злочини проти власності, що свідчить про те, що він не зробив для себе належних висновків та на шлях виправлення ставати не бажає; останній ніде не працює та законного джерела доходів не має.
Завдана правопорушенням шкода не відшкодована.
З врахуванням викладеного, фактичних обставин провадження та відомостей про особу обвинувачених у сукупності, призначене останнім покарання не можна вважати надто суворим, тому колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, в т.ч. і для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.
Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
Доводи захисника-адвоката, в т.ч. про наявність у обвинувачених постійного місця проживання, їх критичне ставлення до скоєного злочину, готовність відшкодувати завдану шкоду, вчинення злочину внаслідок тяжких обставин, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не зважаючи на наявність обставин, про які вказує сторона захисту, обвинувачені, будучи неодноразово засудженими, продовжили вчиняти умисні злочини.
Відомостей про те, що правопорушення обвинуваченими вчинене через збіг особистих, сімейних чи інших обставин, як про це зазначає захисник, в матеріалах провадження немає. З огляду на те, що предметом злочину, окрім грошових коштів, стали алкогольні напої та цигарки, вказані доводи захисника не є слушними.
Те, що обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час після звільнення з місць позбавлення волі не вчиняв злочинів (на що звернув увагу обвинувачений ОСОБА_6 при апеляційному розгляді), не може бути визнано обставиною, що пом`якшує покарання, та жодним чином не зменшує ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року, яким ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджено, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4