ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4555/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/614/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 13.03.2017 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 31.08.2018 року за відбуттям строку покарання,-
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України - 2 років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 18 березня 2019 року, приблизно о 09.00 год., перебував у квартирі своєї знайомої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав з дозволу останньої. В одній з кімнат ОСОБА_7 помітив ноутбук «Asus» F 541-S, в корпусі з полімерного матеріалу чорного кольору із зарядним пристроєм, а в іншій кімнаті рідкокристалічний телевізор Sony KDL40WD653BR.
В цей час у ОСОБА_7 виник раптовий намір на таємне заволодіння вищезазначеним чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити доведенню злочинного наміру до кінця, ОСОБА_7 таємно заволодів ноутбуком «Asus» F 541-S із зарядним пристроєм вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6811 від 29.03.2019 року становить 6975 грн., та рідкокристалічним телевізором Sony KDL40WD653BR вартість, якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №6811 від 29.03.2019 року становить 10061,14 грн. та покинув вказану квартиру.
Після цього, ОСОБА_7 звернувши на свою користь викрадене майно з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить оскаржуваний вирок щодо нього змінити і призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України. В обґрунтування посилались на те, що потерпіла не має до нього претензій ні морального, ні матеріального характеру, оскільки він все повернув у повному обсязі; щиро розкаявся, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.

Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який скоїв злочин середньої тяжкості, раніше судимий, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 скоїв нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, а також враховує висновки органу пробації, згідно яких високими є ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення йому більш м`якого покарання із застосування ст. 75 КК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скарги обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 серпня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: