Справа № 632/128/18
провадження № 1-кп/632/5/21
У Х В А Л А

25 січня 2021 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Первомайським міськрайонним судом Харківської області розглядається вказане кримінальне провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які у тому числі були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати.
Також прокурор наголосив, що за час розгляду кримінального провадження у суді ОСОБА_4 , щодо якого запобіжних заходів застосовано не було, ухилявся від суду, у зв`язку із чим тричі оголошувався у розшуку.

Тобто, наявний ризик переховування від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, під час судового розгляду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проступків, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. І ст. 296 КК України.

Тобто, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення інших кримінальних правопорушень.

На думку прокурора, виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України: спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, оскільки вважають, що воно належним чином не обґрунтоване, ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, суттєво зменшилися, або перестали існувати.

На підставі викладеного просили змінити застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши документи, представлені в обґрунтування клопотання, та матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, 30 листопада 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням розміру застави - 65910 гривень.
Підставою прийняття такого рішення судом стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 342 КК України та кримінальних правопорушень проступків, передбачених ч. 1 ст. 185 і ч. 1 ст. 296 КК України, яка підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, що є досить вагомими, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуванню від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_4 , а також вчинення ним іншого кримінального правопорушення, суд бере до уваги, що існує очевидна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому правопорушень, може вдатися до відповідних дій тричі оголошувався у розшук, до нього неодноразово був застосований привід.
Характер та фактичні обставини правопорушень, у яких він обвинувачується злочинів, а також проступків, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Так, ОСОБА_4 , має постійне місце мешкання, однак не працевлаштований, не має майна, стабільних джерел існування, не одружений, не має родини, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, що могли б забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 , у тому числі, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, ризики, які виправдовують тримання його під вартою і були підставою для застосування саме такого запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати, судове провадження не закінчене з об`єктивних причин, в тому числі і у зв`язку із ухиленням обвинуваченого від суду, суд доходить висновку про доцільність продовження застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_4 має малолітню дитину 2007 року народження, та матір інваліда 3-ї групи, то слід зазначати, що обвинувачений мешкає окремо від цих осіб та фактично їх не утримує, а тому суд на даному етапі не визнає ці обставини такими, що збільшують довіру до обвинуваченого настільки, щоб ризики переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення з його боку вважати менш значимими.

Оскільки клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який вид цілодобовий домашній арешт, та доводи в його обґрунтування спростовуються наведеними вище висновками суду, то у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», застосований відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області 30 листопада 2020 року, продовжити по 25 березня 2021 року, включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну застосованого запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1