ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1075/20 Справа № 206/1636/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
особи, щодо майна якої
вирішується питання про арешт ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 про арешт майна.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що слідчий, як особа, яка подала клопотання, не довела необхідність накладення арешту на нерухоме майно, шляхом заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Жодних достовірних даних, що зазначені об`єкти нерухомості є доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, або були набуті у результаті вказаного кримінального правопорушення, або на них було спрямоване кримінальне правопорушення, слідчий, як особа, що звернулась з клопотанням про арешт майна, суду не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що слідчий суддя, прийшов до хибного висновку, без врахування фактичних обставин кримінального правопорушення, не навівши обґрунтованих доводів та законних підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.
Зазначає, що зазначені судом обставини щодо не надання слідчим, прокурором жодних достовірних даних що об`єкти нерухомості є доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, або були набуті у результаті вказаного кримінального правопорушення не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. До того ж, слідчим суддею в ухвалі не наведено жодних доводів прокурора, які були зазначені ним під час розгляду клопотання.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_8 підтримала доводи апеляційної скарги та з підстав викладених у ній просила її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а ч. 3 цієї статті регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).
Відповідно п. 1-3, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3-4 ч. 2 ст. 170 КПК); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.
Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно, умотивувавши своє рішення належним чином, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст. 170-173 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001100 від 12.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
ОСОБА_6 , будучи засновником та власником приватного агропромислового підприємств «М-Самара-М» (код 21854734), відповідно до положень статуту якого, зареєстрованого виконавчим комітетом Самарської районної ради народних депутатів №63-р від 22.02.1995, зі змінами та доповненнями від 16.03.1995 здійснює визначення основних напрямків діяльності підприємства, визначає порядок розподілу та напрямків використання прибутку, вносить зміни та доповнення до Статуту підприємства, затверджує правила процедури та інших внутрішніх документів підприємства, визначає умови оплати праці співробітників підприємства, здійснює інші правомочності як власник відповідно з діючим законодавством України, тобто виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно господарські функції, та відповідно з приміткою ст. 364 КК України є службовою особою, скоїв службове підроблення при наступних обставинах.
10.04.1992 рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №345 малому державному підприємству «Самара», надано в тимчасове користування строком на 10 років земельну ділянку площею 16.8 га по вул. Гаванська 23 в м. Дніпропетровськ, для проектування і будівництва теплиць для вирощування продукції без права капітального будівництва.
16.03.1995 рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №330 внесено зміни до рішення №345 від 10.04.1992 згідно якого вказане рішення змінено та викладено в наступній редакції, а саме надання приватному агропромисловому підприємству «М-Самара-М» (код 21854734) земельну ділянку по вул. Гаванська, 23 в м. Дніпропетровськ площею 16,8 га в тимчасове короткострокове користування строком на 3 роки, тобто до 16.03.1998.
Після закінчення терміну короткострокового користування земельною ділянкою приватне агропромислове підприємство «М-Самара-М» (код 21854734)в особі засновника та директора ОСОБА_6 з 16.03.1998 по теперішній час продовжило використовувати вказану земельну ділянку, без оформлення будь яких правовстановлюючих документів.
Відповідно до судових рішень у справах №25/80 (постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2004 без змін), №9/257/-(1/161-08) (постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2010), встановлено факт неправомірного самовільного використання ПАП «М-Самара-М» земельної ділянки площею 16,8 га розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ,вул. Гаванська, 23 без правовстановлюючих документів та зобов`язано повернути земельну ділянку і стягнути збитки, завдані самовільним використанням вказаної земельної ділянки.
Незважаючи на вищевказані обставини, приватне агропромислове підприємство «М-Самара-М» (код 21854734) в особі засновника та директора ОСОБА_6 з 2010 року по теперішній час продовжило самовільно використовувати частину земельної ділянки площею 1,59 га.,розташованої за адресою: вул. Гаванська, 23 в м. Дніпропетровськ без оформлення правовстановлюючих документів, що підтверджується актом, складеним за результатом проведеної Головним Управлінням Держгеокадастра в м. Дніпро в Дніпропетровській області, перевірки дотримання вимог земельного законодавства №76-ДК/100/АП/09/01/-20 від 21.02.2020. Окрім цього, агропромислове підприємство «М-Самара-М» (код 21854734) в особі засновника та директора ОСОБА_6 в невстановлений досудовим розслідуванням час побудувало на вказаній ділянці місцевості розташованої за адресою: АДРЕСА_1 нежитлові будівлі загальною площею 296,7 кв.м. та 563,3 кв.м.
В подальшому, у ОСОБА_6 в невстановлений час та місці при невстановлених обставинах, але не пізніше 19.01.2018 року, виник злочинний умисел, спрямований на складання і видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з метою отримання правовстановлюючих документів на самовільно збудовані нежитлові приміщення загальною площею 296,7 кв.м. та 563,3 кв.м. розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. 23.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на складання і видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, ОСОБА_6 будучи службовою особою в невстановлений слідством час, але не пізніше 25.05.2018 року, знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно, з метою подальшого використання завідомо підробленого документа, у невстановлений слідством спосіб, усвідомлюючи що строк дії договору на право користування земельною ділянкою № 3-363/1-1 від 18.05.1995 закінчився 16.03.1998 року, вніс у примірник №№1, 2 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності (об`єкт загальною площею 296,7 кв.м.), недостовірні відомості, а саме: у розділі «Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою» зазначив договір на право користування земельною ділянкою № 3-363/1-1 від 18.05.1995, що не відповідає дійсності, оскільки строк дії даного договору закінчився 18.05.1998 року, та відповідно до судових рішень у справах №25/80 (постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2004 без змін), №9/257/-(1/161-08) (постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2010), встановлено факт неправомірного самовільного використання ПАП «М-Самара-М» земельної ділянки площею 16,8 га розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 23, та ОСОБА_6 зобов`язано повернути вказану земельну ділянку і стягнути збитки, завдані самовільним використанням вказаної земельної ділянки.
Продовжуючи свої злочинні, умисні дії, спрямовані на складання і видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з метою отримання правовстановлюючих документів, ОСОБА_6 будучи службовою особою на кожній сторінці примірнику №№1,2 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності (об`єкт загальною площею 296,7 кв.м.), а саме нежитлові приміщення загальною площею 296,7 кв.м.(що є об`єктами: літ. А-2 будівля гаража; літ.а-1 тераса; літ.а сходи; літ. Б нежитлова будівля; літ. В-1 нежитлова будівля; літ.Г вбиральня; літ.Д-1 нежитлова будівля; літ. Ж-1 нежитлова будівля; літ. М-2 нежитлова будівля; літ.Е- навіс; літ.З навіс; літ.И сарай; №І, ІІ замощення, №1-9 огорожі; №10-11 споруди; №12-14 ємкості), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який належить до І-ІІІ категорії складності, виконав свій підпис, чим підтвердив повноту та достовірність даних, зазначених у даному документі, який має всі необхідні реквізити і підтверджує факти, що мають юридичне значення, які ззовні оформлені правильно, але при цьому мають у собі відомості, які за своїм змістом не відповідають дійсності, та отримав право реєстрації вказаної декларації уповноваженим органом.
Крім цього, продовжуючи свої злочинні, умисні дії, ОСОБА_6 будучи службовою особою, з метою реалізації свого злочинного умислу, маючи мету ввести вище зазначений об`єкт в експлуатацію, та зареєструвати право власності на нього, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні Центру надання адміністративних послуг ДМР, умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, маючи намір на використання підробленого документу подав завідомо підроблену декларацію у двох примірниках про готовність до експлуатації об`єкта посадовим особам Центру надання адміністративних послуг ДМР, посадові особи якого в свою чергу, після реєстрації, передали її до інспекції ДАБІ у Дніпропетровській області, які в свою чергу не усвідомлюючи те, що до документу внесено завідомо неправдиві відомості, прийняли її, та 30.09.2016 зареєстрували, присвоївши вказаній декларації вхідний №ДП65.
В результаті вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_6 , а саме внесення службовою особою неправдивих відомостей до примірників №№ 1, 2 декларації про готовність об`єкта до експлуатації у розділ «Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою» та в послідуючому подання її до Центру надання адміністративних послуг ДМР, спричинений юридичний наслідок у вигляді реєстрації вказаної декларації Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області за №ДП65 від 30.09.2016, та отримання в подальшому право власності на нежитлові приміщення загальною площею 296,7 кв.м. (що є об`єктами: літ. А-2 будівля гаража; літ.а-1 тераса; літ.а сходи; літ. Б нежитлова будівля; літ. В-1 нежитлова будівля; літ.Г вбиральня; літ.Д-1 нежитлова будівля; літ. Ж-1 нежитлова будівля; літ. М-2 нежитлова будівля; літ.Е- навіс; літ.З навіс; літ.И сарай; №І, ІІ замощення, №1-9 огорожі; №10-11 споруди; №12-14 ємкості), розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. 23.
Крім того, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на складання і видачу завідомо неправдивих офіційних документів, в невстановлений слідством час, але не пізніше 19.01.2018 знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно, з метою подальшого використання завідомо підробленого документа, у невстановлений слідством спосіб, усвідомлюючи що строк дії договору на право користування земельною ділянкою № 3-363/1-1 від 18.05.1995 закінчився 16.03.1998 року, вніс у примірник №№1, 2 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності (об`єкт загальною площею 563,3 кв.м.), недостовірні відомості, а саме: у розділі «Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою» зазначив договір на право користування земельною ділянкою № 3-363/1-1 від 18.05.1995, що не відповідає дійсності, оскільки строк дії даного договору закінчився 18.05.1998 року, та відповідно до судових рішень у справах №25/80 (постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2004 без змін), №9/257/-(1/161-08) (постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2010), встановлено факт неправомірного самовільного використання ПАП «М-Самара-М» земельної ділянки площею 16,8 га розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 23, та ОСОБА_6 зобов`язано повернути вказану земельну ділянку і стягнути збитки, завдані самовільним використанням вказаної земельної ділянки.
Продовжуючи свої злочинні, умисні дії, спрямовані на складання і видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з метою отримання правовстановлюючих документів, ОСОБА_6 будучи службовою особою, на кожній сторінці примірнику №№1,2 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності (об`єкт загальною площею 563,3 кв.м.), а саме нежитлові приміщення загальною площею 563,3 кв.м. (що є об`єктами: нежитлова будівля літ.Л-2, Л-ганок; Л(1) вхід в цокольний поверх), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виконав свій підпис, чим підтвердив повноту та достовірність даних, зазначених у даному документі, який має всі необхідні реквізити і підтверджує факти, що мають юридичне значення, які ззовні оформлені правильно, але при цьому мають у собі відомості, які за своїм змістом не відповідають дійсності, та отримав право реєстрації вказаної декларації уповноваженим органом.
Крім цього, продовжуючи свої злочинні, умисні дій, ОСОБА_6 будучи службовою особою, з метою реалізації свого злочинного умислу, маючи мету ввести вище зазначений об`єкт в експлуатацію, та зареєструвати право власності на нього, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні Центру надання адміністративних послуг ДМР, умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, маючи намір на використання підробленого документу подав завідомо підроблену декларацію у двох примірниках про готовність об`єкта до експлуатації посадовим особам Центру надання адміністративних послуг ДМР, які в свою чергу, після реєстрації, передали її до інспекції ДАБІ у Дніпропетровській області, посадові особи якого в свою чергу не усвідомлюючи те, що до документу внесено завідомо неправдиві відомості, прийняли її, перевірили повноту заповнення, та 07.10.2016 зареєстрували, присвоївши вказаній декларації вхідній №ДП61.
В результаті вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_6 , а саме внесення завідомо неправдивих відомостей до примірників №№ 1, 2 декларації про готовність до експлуатації об`єкта у розділі «Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою» та в послідуючому подання її до Центру надання адміністративних послуг ДМР, спричинений юридичний наслідок у вигляді реєстрації вказаної декларації Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області за №ДП61 від 07.10.2016 та отримання в подальшому право власності на нежитлові приміщення загальною площею 563,3 кв.м. (що є об`єктами: нежитлова будівля літ.Л-2, Л-ганок; Л(1) вхід в цокольний поверх), розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. 23.
В подальшому в результаті скоєння директором приватного агропромислового підприємства «М-Самара-М» ОСОБА_6 вищевказаних злочинних дій, а саме: внесення неправдивих відомостей до декларацій про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, та в послідуючому подання їх до центру надання адміністративних послуг ДМР, останнім незаконно 19.01.2018 оформлено право власності на нежитлові приміщення загальною площею 563,3 кв.м. (що є об`єктами: нежитлова будівля літ.Л-2, Л-ганок; Л(1) вхід в цокольний поверх) та незаконно 25.05.2018 оформлено право власності на нежитлові приміщення загальною площею 296,7 кв.м. (що є об`єктами: літ. А-2 будівля гаража; літ.а-1 тераса; літ.а сходи; літ. Б нежитлова будівля; літ. В-1 нежитлова будівля; літ.Г вбиральня; літ.Д-1 нежитлова будівля; літ. Ж-1 нежитлова будівля; літ. М-2 нежитлова будівля; літ.Е- навіс; літ.З навіс; літ.И сарай; №І, ІІ замощення, №1-9 огорожі; №10-11 споруди; №12-14 ємкості), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2018, власником будівлі багатофункціонального призначення, об`єкта житлової нерухомості за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, буд.23 є Приватне агропромислове підприємство «М-Самара-М», директором якого є ОСОБА_6 .
14.07.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до постанови слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлові будівлі загальною площею 296,7 кв.м. (опис об`єкта: літ.А-2- будівля гаража, літ.а-1-тераса, літ.а-сходи, літ.Б-1-нежитлова будівля, літ.В-1-нежитлова будівля, літ.Г-вбиральня, літ.Д-1-нежилова будівля, літ.Ж-1-нежитлова будівля, літ.М-2-нежитлова будівля, літ.Е-навіс, літ.З-навіс, літ.И-сарай, №І, ІІ-замощення, №І-9-огорожі, №10-11-споруди, №12-14-ємності); будівля багатофункціонального призначення, загальною площею 563,3 кв.м. (опис: нежитлова будівля літ. Л-2, л.-ганок, л1 вхід в цокольний поверх), визнано речовими доказами за вищезазначеним кримінальним провадженням.
Однак матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б свідчили як про наявність правової підстави для арешту майна, так і про існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочинів, а обмеження права володіння цим майном є пропорційним цілям досудового розслідування, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 170 КПК.
Не доведено і наявності будь-яких ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, на яке слідчий просить накласти арешт, а також завдання значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 1 ст. 366 КК України передбачає покарання за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів.
Клопотання слідчого не містить обґрунтування, яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України відповідає нерухоме майно по АДРЕСА_1 .
Таким чином, вказане в клопотанні майно жодним чином не стосується даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Крім того, досудове розслідування, щодо самовільного використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , постановою слідчого від 07.07.2020 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.
Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; 3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Таким чином, хоча формально КПК і дає підстави для втручання у право володіння майном, однак відсутні достатні підстави для такого втручання у спосіб, що суттєво обмежує права власника цього майна, а тому таке втручання не може бути виправданим, так як воно хоча і здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», але за відсутності об`єктивної необхідності в цьому.
У випадку накладення арешту на майно у спосіб, зазначений в клопотанні слідчого, втручання у право власності буде здійснене без дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами власника майна, який так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.
Наведене вище спростовує доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності правової підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, суперечать наявним доказами в матеріалах провадження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми доказами, належно дослідженими судом.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Таким чином, досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт її майна, цілком можливо, а пропоновані слідчим обмеження стосовно майна є занадто надмірними і більшими, ніж це необхідно для реалізації поставленої мети, тому це рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим, внаслідок чого підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3