УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5089/20

Провадження № 1-кс/638/1894/20

23.07.2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання,

встановив:

03.07.2020 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить: транспортний засіб BMW з номерами ОО НОМЕР_1 , ключі від даного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію на цей транспортний засіб, тимчасово вилучені 10.04.2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Домобудівельна, 13, які були арештовані ухвалою слідчого судді від 22.04.2020 року передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 під розписку та заборонити йому розпоряджатись вказаним автомобілем, ключем від даного транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію на цей транспортний засіб до винесення вироку по даній справі.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначає, що Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001428. Ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль «BMW» з номерами НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_3 . За для уникнення обмеження ОСОБА_3 у користуванні автомобілем, а також вважає, що знаходження арештованого автомобіля на відкритій місцевості може призвести до його псування, тому просить залишити автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_3 , його захисник адвокат ОСОБА_4 , прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про таке.

Шевченківським ВП ГУ Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001428 від 10.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 185 КК України.

10.04.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2, 4 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова (провадження 1-кс/638/1150/20) від 30.06.2020 року накладено арешт на майно, а саме автомобіль «BMW» з номерами OOL 7LO3, тимчасово вилучений 10.04.2020 в період часу з 22 години 32 хвилини по 22 годину 55 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Домобудівельна, буд.13.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.06.2020 року роз`яснено, що відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 у справі № 638/5089/20 було накладено арешт на майно, вилучене під час проведення огляду 10 квітня 2020 року, а саме на автомобіль марки «BMW» з номерами НОМЕР_2 , тимчасово вилучений 10.04.2020 в період часу з 22 год. 32 хв. по 22 год. 55 хв., під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Домобудівельна, буд. 13., що позбавляє власника і володільця вказаного автомобіля права на його відчуження та розпорядження ним до скасування арешту у встановленому законом порядку, однак не містить заборони володіння та користування зазначеним майном.

Таким чином, ухвалою слідчого судді від 22.04.2020 року, яка роз`яснена ухвалою від 30.06.2020 року, визначено порядок накладення арешту на автомобіль «BMW» з номерами НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що порядок зберігання речових доказів визначений Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Крім того, слідчий суддя зазначає, що заявником до клопотання не додано будь-яких доказів, що ОСОБА_3 є власником автомобіля «BMW» з номерами НОМЕР_2 або має законні підстави ним користуватись чи володіти.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 369, 371, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя