У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 рудня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 про скасування майна, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2020р. задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту із забороною розпорядження та користування на NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник ОСОБА_3 ,- адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на той факт, що 24 листопада 2020 року експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (ОНДІСЕ) ОСОБА_6 було здійснено огляд автомобілю NISSAN MICRA р/н НОМЕР_1 . Крім того, відповідно до листа Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 07.12.2020р. підтверджено, що з урахуванням огляду експертом автомобілю відпала необхідність триманню автомобілю на спеціальному майданчику тимчасового утримання автотранспорту.
Враховуючи викладене, заявник вважає, що в подальшому у застосуванні арешту вищевказаного майна, а саме автомобілю NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , відповідно до ст. 174 КПК України, відпала необхідність.

В судове засідання представник ОСОБА_3 ,- адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо підтримання клопотання.
Слідчий надав письмове клопотання щодо розгляду клопотання про скасування арешту за його відсутності, не заперечував щодо скасування арешту.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вивчивши клопотання представника ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 , слідчим суддею встановлено, що СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003168 від 04.11.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 04.11.2020 року приблизно о 10 годин 00 хвилин в м. Одеса, по вул. М. Говорова, зі сторони вул. Академічна в напрямку вул. Армійська, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , на нерегульованому пішохідному переході, розміщеному напроти буд. 10/2 на вул. М. Говорова скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 1939 р.н., який перетинав проїзджу частину вул. М. Говорова зліва направо за ходом руху автомобіля. В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, з якими доставлений до МКЛ № 1.

04.11.2020 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , який в наступному був вилучений та поміщений на спеціальний майданчик тимчасового утримання автотранспорту № 8 за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 31а/1. 04.11.2020 автомобіль NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Автомобіль NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2020р. задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту із забороною розпорядження та користування на NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Метою накладення арешту було збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні та з метою проведення експертиз.

Арешт було накладено обґрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна частково відпали з наступних підстав.

Так, 24.11.2020р. судовим експертом сектору авто технічних досліджень Одеського НДЕКЦ МВС проведено необхідні дії пов`язані з експертним дослідженням автомобіль NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , та підготовлено висновок експерта.

Крім того, відповідно до листа Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 07.12.2020р. підтверджено, що з урахуванням огляду автомобілю експертом, відпала необхідність триманню автомобілю на спеціальному майданчику тимчасового утримання автотранспорту.

Таким чином, представником ОСОБА_3 ,- адвокатом ОСОБА_4 доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту із забороною користування, накладеного наавтомобіль NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 ,- відпала потреба. Щодо заборони розпорядження вказаним майном, то в цій частині необхідно залишити арешт так як досудове розслідування кримінального провадження ще триває, допочатку судового розгляду, потерпілий у кримінальному провадженні може подати цивільний позов до підозрюваної.
З огляду на викладене, суд приймає клопотання адвоката ОСОБА_4 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає частковому задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 ,- адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2020р., із забороною користування на NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № №0003188 передати автомобіль NISSAN MICRA, р.н. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , заборонивши розпорядження, відчуження вказаного транспортного засобу.
В разі порушення власником ОСОБА_3 порядку та умов зберігання, а також здійснення незаконних дій щодо вказаного в клопотанні майна, передбачена кримінальна відповідальність у відповідності до ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1