Провадження №1-о/331/3/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , перевіривши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2010 року,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2010 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що вироком апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2010 року у справі № 1-7/2010 ОСОБА_2 засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 01.07.2010 року вказаний вирок залишено без змін.

Після ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_2 та його захиснику стали відомі обставини, про те, що експерти, які проводили судові експертизи в рамках розслідування кримінальної справи у відношенні нього, не мали відповідних повноважень на проведення експертизи та складення відповідних висновків, які в подальшому були покладені в основу мотивування обвинувального вироку. Крім того, вказані висновки експерта, на його думку, містять ознаки фальсифікації, з огляду на що є недопустимими доказами.

Посилаючись на вищевказане, просить суд відкрити провадження за нововиявленими обставинами по кримінальній справі 1-7/2010, скасувати вирок апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2010 року в частині засудження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, яким його засуджено до довічного позбавлення волі та ухвалити новий вирок, яким останнього визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Перевіряючи подану заяву на її відповідність вимогам, закріпленим у статті 462 КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до загальної інстанційної підсудності, яка кореспондується з ч. 1 ст. 463 КПК України, кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається (ч. 4 ст. 33 КПК України).

Зі змісту заяви слідує, що ОСОБА_2 засуджений вироком апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2010 року за вчинення злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України і йому призначене остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді довічного позбавлення волі. Ухвалою Верховного Суду України від 01.07.2010 року вказаний вирок залишено без змін.

Згідно з листом заступника голови Запорізького апеляційного суду ОСОБА_3 № 04-52/3183/20 від 11.09.2020 року, заява ОСОБА_2 про перегляд вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами була предметом розгляду в апеляційній інстанції, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.02.2020 року була повернута засудженому.

Відповідно до ухвали Запорізького апеляційного суду від 24.02.2020 року, у зв`язку зі зміною чинного законодавства апеляційні суди не є судами першої інстанції і діють виключно як суди апеляційної інстанції, і позбавлені можливості здійснювати кримінальне провадження про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень з дотриманням вимог ст. 466 КПК України та ухвалювати рішення, передбачені ст. 467 КПК України. Відтак, розгляд заяви ОСОБА_2 про перегляд вироку апеляційного суду Запорізької області за нововиявленими обставинами повинен відбуватись у суді першої інстанції за місцем скоєння злочину.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09 липня 2019 року у справі № 1-5/2005 (провадження № 51-3км19). Так, у Перехідних положеннях до КПК України 2012 року не визначено спеціального порядку розгляду заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, поданих після набрання чинності цим Кодексом. Отже, до цих заяв має застосовуватися загальне правило статті 5 КПК України 2012 року, яке передбачає, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Такої ж позиції дотримувався і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 7 інформаційного листа від 26 листопада 2012 року №1735/0/4-12 «Про деякі питання застосування розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України» звернувши увагу суддів судів першої та апеляційної інстанцій на те, що заяви (клопотання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подані учасниками процесу (судового провадження) безпосередньо до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, розглядаються судом у порядку, визначеному главою 34 КПК України 2012 року.

Таким чином, виходячи з системного аналізу статті 5 та розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, а також усталеної практики касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов такого висновку: якщо заява про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, постановленого до набрання чинності КПК України 2012 року, подана після набрання ним чинності, то такий перегляд здійснюється за правилами цього Кодексу.

Відповідно до територіальної підсудності, закріпленої в статті 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Разом з тим, зі змісту заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та долучених до неї документів, не вбачається будь-якого належного обґрунтування щодо її розгляду саме Жовтневим районний судом м. Запоріжжя, так само як і не зазначено обставин кримінального провадження, так і не долучено жодної копії судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Верховний Суд у своїй постанові від 03.02.2020 року (справа № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19) звертає увагу на те, що у нормі ч. 1 ст. 464 КПК України законодавець використав саме формулювання «суддя … вирішує питання про відкриття … провадження …», а не «суддя … відкриває … провадження …». Перше формулювання, на відміну від другого, насправді не означає, що за результатами вирішення відповідного питання має бути ухвалене лише рішення про відкриття провадження. Надавши судді повноваження «вирішувати питання», законодавець тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, таким чином, повноваження вирішувати, чи відкрити провадження, або ж відмовити у його відкритті.

З огляду на те, що ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, як до суду першої інстанції, без належного обґрунтування дотримання правил територіальної підсудності, закріплених в ст. 32 КПК України, а саме в частині здійснення кримінального провадження судом у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, на переконання суду, у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами на підставі заяви засудженого необхідно відмовити та повернути її останньому.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 32, 33, 459 464 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Запорізької області від 09 березня 2010 року та повернути її засудженому ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати засудженому ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1