Справа № 455/1460/20
Провадження № 1-кс/455/338/2020
У Х В А Л А
19 листопада 2020 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000421 від 17.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2020 року прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 17.11.2020 року, приблизно о 13.44 годині в м. Хирів Старосамбірського району Львівської області на ділянці автодороги сполученням «м.Старий Самбір КПП «Смільниця»», а саме: на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг між вулицею В. Стуса та площею Галицькою, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Вольксваген. Пасат. Б-8» з номерними знаками НОМЕР_1 та виїжджаючи із другорядної дороги на площі Галицькій, не надав перевагу в русі неповнолітньому водію мотоцикла марки «POR» без номерних знаків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , який рухаючись в напрямку м. Старий Самбір по головній дорозі по вул. В. Стуса , виїхав з-за автомобіля марки «Мерседес. Бенц. 308» з номерними знаками НОМЕР_2 , котрий стояв припаркований на правому узбіччі дороги в напрямку його руху на відстані 5,45 м від вказаного перехрестя нерівнозначних доріг. Внаслідок даної ДТП неповнолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому великогомілкової кістки зі зміщенням, у зв`язку з чим був скерований на лікування в травматологічне відділення Самбірської ЦРЛ. В свою чергу вище зазначений мотоцикл після зіткнення із автомобілем виїхав на лівосторонній в напрямку його руху тротуар, де під час заносу вчинив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який разом із матір`ю йшов по тротуарі в напрямку м. Старий Самбір, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесну ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів та був госпіталізований у травматологічне відділення Львівської обласної дитячої клінічної лікарні.

17.11.2020 року о 16:50 годині після закінчення проведення огляду місця вчинення ДТП, автомобіль марки «Вольксваген. Пасат. Б-8» з номерними знаками НОМЕР_1 , який в результаті виникнення ДТП зазнав значних механічних пошкоджень та зберіг на собі сліди вчинення злочину, а також фрагменти пластику, відірвані від переднього бампера даного автомобіля, передня табличка із номерним знаком та фірмовий знак (логотип) марки «Вольксваген» відірваний від переднього капоту даного автомобіля, котрі виявлено на проїзній частині головної автодороги, було вилучено та з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, доставлено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Вольксваген. Пасат. Б-8» з номерними знаками НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

З протоколу допиту свідка ОСОБА_4 встановлено, що в момент виникнення даної ДТП він виїжджав із другорядної дороги на головну та до моменту виїзду керованого автомобіля на головну автодорогу, ОСОБА_4 не бачив мотоцикла, котрий на великій швидкості виїхав з-за припаркованого на узбіччі головної дороги автомобіля «Мерседес. Бенц. 308» з номерними знаками НОМЕР_2 , котрий був припаркований з порушенням правил дорожнього руху, оскільки знаходився на відстані 5-6 м від нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг та обмежував оглядовість головної дороги для ОСОБА_4 .

Оскільки на автомобілі марки автомобілем марки «Вольксваген. Пасат. Б-8» з номерними знаками НОМЕР_1 , збереглися механічні пошкодження, тобто сліди вчинення злочину, а також під час досудового слідства необхідно встановити в якому технічному стані знаходився вказаний автомобіль на момент виникнення ДТП (тобто перевірити справність систем рульового і гальмівного управління та системи зовнішнього освітлення автомобіля) тому вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом і в подальшому буде залучений до проведення декількох автотехнічних, трасологічних та транспортно-трасологічних експертиз.

А тому, для досягнення вище вказаної мети, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу у технічно незмінному стані, шляхом накладення на нього арешту.

В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що зберігання вище вказаного автомобіля, який в рамках даного кримінального провадження визнано речовим доказом, за місцем проживання його власника ОСОБА_4 , чи в інших осіб, загрожує його пошкодженню, ремонту, зміні технічного стану або відчуженню.

Враховуючи вищенаведене, з метою недопущення відчуження автомобіля марки «Вольксваген. Пасат. Б-8» з номерними знаками НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом, оскільки був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину, а також недопущення знищення слідів злочину (в тому числі шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз, з метою встановлення всіх обставин події, просить постановити ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Вольксваген. Пасат. Б-8» з номерними знаками НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , а також на фрагменти пластику, відірвані від переднього бампера даного автомобіля, передню табличку із номерним знаком та фірмовий знак (логотип) марки «Вольксваген» відірваний від переднього капоту даного автомобіля, котрі виявлено на проїзній частині головної автодороги та які в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами, оскільки є знаряддям вчинення злочину і містить на собі сліди вчинення злочину, з метою збереження даного транспортного засобу та відірваних від нього фрагментів у технічно незмінному стані, шляхом заборони його власнику права на відчуження та користування вказаним автомобілем та фрагментами пластику і металу, відірваними від нього внаслідок виникнення ДТП.

Вилучений автомобіль марки «Вольксваген. Пасат. Б-8» з номерними знаками НОМЕР_1 знаходиться на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41.

Правова кваліфікація ч.1 ст.286 КК України.

Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в клопотанні прокурор просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації технічними засобами.

У відповідності до положень ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 17.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження та користування майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000421 від 17.11.2020 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.11.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , постановою про визнання речовим доказом від 17.11.2020 року, враховуючи те, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , а також фрагменти пластику, відірвані від переднього бампера даного автомобіля, передню табличку із номерним знаком та фірмовий знак (логотип) марки «Вольксваген» відірваний від переднього капоту даного автомобіля є речовими доказами, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи. Передача автомобіля на зберігання власнику майна з можливістю його експлуатації може призвести до вищевказаних перерахованих чинників як усіх в сукупності так і одного з них зокрема.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , а також фрагменти пластику, відірвані від переднього бампера даного автомобіля, передню табличку із номерним знаком та фірмовий знак (логотип) марки «Вольксваген» відірваний від переднього капоту даного автомобіля, власником яких є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 шляхом заборони права власника на їх користування та відчуження.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно ч.4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1