печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» про встановлення стороні обвинувачення у кримінальному провадженні №0005719 від 27.12.2019 процесуального строку в порядку ст.ст.28, 114 КПК України, для проведення слідчих (розшукових) та/або процесуальних дій,

В С Т А Н О В И В :
13.08.2020 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання представника іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» - адвоката ОСОБА_3 про встановлення стороні обвинувачення у кримінальному провадженні №0005719 від 27.12.2019 процесуального строку в порядку ст.ст.28, 114 КПК України, для проведення слідчих (розшукових) та/або процесуальних дій.

Мотивуючи подане клопотання заявник зазначає, що недотримання слідчим розумного строку досудового розслідування порушує права іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» як потерпілого, які випливають з положень ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. ст. 2, 7, 8, 9, 22, 25, 28, 56, 93 КПК України, що може призвести до негативних наслідків як для приватно-правового інтересу потерпілого, пов`язаного, насамперед, з розкриттям злочину і відшкодуванням заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди винною особою, так і для публічно-правового інтересу, пов`язаного з безкарним невиконанням боржником судового рішення і необхідністю виконання слідчим і прокурором завдань і дотриманням ними загальних засад кримінального провадження.

На думку заявника, саме встановлення процесуального строку для проведення слідчим певних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій під час досудового розслідування може запобігти настанню вищезгаданих негативних наслідків. Заявник вважає, що процесуальний строк необхідно встановити для проведення комплексу слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій і вжиття заходів забезпечення кримінального провадження (зокрема, забезпечення речових та інших доказів), передбачених вказівками прокурора та клопотаннями потерпілого слідчому про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, буде достатньо для завершення досудового розслідування.

На думку заявника, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження, для виконання вказаного обсягу слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій достатнім буде процесуальний строк тривалістю 6 місяців.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів, наявних в матеріалах судового провадження.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Положення ст. 55 Конституції України визначають, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Саме на судову систему покладено обов`язок забезпечення дотримання визначеного законом балансу між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Ця норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Викладене вище кореспондується з позиціями, викладеними Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18 жовтня 2019 у справі №757/37346/18-к (провадження 51-1329кмп19) та Третьою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року у справі №757/5607/19-к (провадження 51-4094км19), які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на це, слідчий суддя приходить до висновку що вказане клопотання подано уповноваженою особою та у спосіб, визначений КПК України, а відтак підлягає розгляду в судому засіданні.

Так, судовим розглядом встановлено, що 07.04.2020 слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №60001460 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.382 КК України, і розпочато досудове розслідування.

30.04.2020 постановою слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві визнано іноземну юридичну особу «Nibulon S.A.» потерпілим у кримінальному провадженні та вручено представнику іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» адвокату ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

02.06.2020 постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 об`єднано матеріали кримінального провадження №0001460 від 07.04.2020 з матеріалами кримінального провадження №0005719 від 27.12.2019, та присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню №0005719 від 27.12.2019.

25.06.2020 постановою в.о. обов`язків прокурора міста Києва ОСОБА_5 здійснення досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0005719 доручено слідчому управлінню Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області.

02.07.2020 постановою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 визначено групу прокурорів, уповноважених на виконання повноважень прокурора у об`єднаному кримінальному провадженні №0005719 від 27.12.2019.

02.07.2020 матеріали кримінального провадження №0005719 від 27.12.2019 прокуратурою міста Києва скеровано до слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області.

Враховуючи що заявником у клопотанні порушується питання щодо встановлення стороні обвинувачення розумних строків у кримінальному провадженні, слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини з питань застосування статті 6 Конвенції в частині оцінки розумності строку проведення досудового слідства.

Відповідно до статті 7 Кримінального процесуального кодексу України розумність строків є однією із загальних засад кримінального провадження.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51 - 9929 км 18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

В контексті «розумного» строку судового розгляду, у своєму рішенні «Поліщук проти України» від 15 жовтня 2009 року ЄСПЛ визнав порушення статті 6 параграф 1 Конвенції і зазначив, що «Відповідно статті 6 параграфу 1 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення» (п 19)

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29 листопада 1988 року).

В контексті кримінального провадження, Конституційний Суд України, у своєму рішенні від 30 січня 2003р. (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) відзначив, що «поняття розумний строк досудового слідства є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину». Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчене у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Антоненков проти України» Європейський суд наголосив, що «розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника (рішення у справі «Антоненков та інші про України» від 22 листопада 2005 року, остаточне).

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

При дослідження матеріалів клопотання та долучених до нього адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.», доказів, в ході здійснення досудового розслідування прокурорами у кримінальному провадженні, уповноваженими здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, за результатами розгляду клопотань потерпілого та його представника про здійснення слідчих (розшукових) та/або процесуальних дій, неодноразово надавалися слідчому обов`язкові для виконання письмові вказівки в порядку п.4 ч.2 ст.36 КПК України: від 17.04.2020, 05.05.2020, 19.05.2020, 07.07.2020.

Однак, як вказує у своєму клопотанні заявник, зазначені вказівки до моменту звернення з даним клопотанням не виконані, незважаючи на строки, визначені у них прокурором.

Крім того, під час досудового розслідування іноземна юридична особа «Nibulon S.A.» неодноразово зверталась до слідчого з клопотаннями в порядку ст.220 КПК України від 08.04.2020, 14.04.2020, 28.04.2020, 15.05.2020, 18.05.2020, 26.06.2020, 03.07.2020, 17.07.2020, 18.07.2020, 27.07.2020, 28.07.2020, 30.07.2020, 31.07.2020, 04.08.2020, з клопотаннями до прокурора в порядку ст.220 КПК України від 26.06.2020, 03.07.2020, 17.07.2020, 25.07.2020, 27.07.2020, 29.07.2020, 04.08.2020.

За результатами оскарження бездіяльності сторони обвинувачення щодо нерозгляду вказаних вище клопотань в порядку ст.220 КПК України, слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва постановлені ухвали №757/27985/20-к від 20.07.2020, №757/26660/20-к від 22.07.2020, №757/27795/20-к від 23.07.2020, №757/27191/20-к від 28.07.2020, №757/32582/20-к від 12.08.2020, №757/32673/20-к від 14.08.2020, №757/33115/20-к від 14.08.2020, №757/32680/20-к від 21.08.2020, №757/31305/20-к від 25.08.2020, №757/31169/20-к від 25.08.2020, №757/34667/20-к від 10.09.2020, №757/34665/20-к від 10.09.2020, №757/38821/20-к від 17.09.2020, №757/33370/20-к від 17.09.2020, №757/27954/20-к від 15.07.2020, №757/27949/20-к від 15.07.2020, №757/20277/20-к від 30.07.2020, №757/31037/20-к від 25.08.2020, №757/32375/20-к від 26.08.2020, №757/32180/20-к від 02.09.2020, №757/27957/20-к від 14.09.2020, №757/36102/20-к від 15.09.2020, №757/33369/20-к від 17.09.2020, за результатами розгляду яких уповноважених осіб сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0005719 зобов`язано розглянути подані клопотання в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України, та прийняти відповідні процесуальні рішення за результатами їх розгляду.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Разом з тим, як зазначає заявник у клопотанні, перелічені ухвали слідчих судді стороною обвинувачення не виконані, та жодного процесуального реагування на них не відбулось.

Так само, як зазначає заявник у клопотанні, без належного процесуального реагування залишились і скарги до керівника органу досудового розслідування та прокурора вищого рівня в порядку ст.308 КПК України, зокрема від 30.06.2020, 03.07.2020, 13.07.2020, 21.07.2020, 30.07.2020, 05.08.2020, 10.08.2020.

Таким чином, передбачені КПК України заходи оскарження бездіяльності слідчого потерпілим до процесуального керівника виконано.

Слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» від 27.10.1993 р. та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Анкерл проти Швейцарії» від 23.10.1996 р. закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

У статті 113 КПК України зазначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Обов`язковість урахування цілої низки конкретних обставин справи при визначенні розумності строку у кримінальному провадженні зумовила також необхідність вироблення ЄСПЛ переліку взаємопов`язаних критеріїв, які сформовано, зокрема, у рішення ЄСПЛ у справі «Кениг проти Федеративної республіки Німеччини». Відповідно до п. 99 цього Рішення: «розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи. Вивчаючи розумність строків кримінального процесу, суд звертає увагу inter alia (поміж іншим) на складність справи, поведінку заявника та рух справи в адміністративних органах і судах. Однак, затримки, викликані труднощами справи й поведінкою заявника, самі по собі не виправдовують тривалість судового розгляду. Головна причина полягає в процесі ведення справи, тобто саме способі реалізації уповноваженими суб`єктами своїх повноважень». Аналогічна позиція висловлена і у п. 116 рішення ЄСПЛ у справі «Вергельський проти України» від 12 березня 2009 року, рішення у справі «Фрідленд проти Франції» від 27 червня 2000 року, п. 67 рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року, рішення у справі «Філіс проти Греції» від 27 серпня 1991 року.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових), процесуальних дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів, що може призвести до порушення прав сторони кримінального провадження.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В той же час п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Разом з тим, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Стороною обвинувачення не надано належних, допустимих і достовірних доказів про вирішення уповноваженою особою сторони обвинувачення у кримінальному провадженні №0005719 від 27.12.2019 заявлених потерпілою стороною клопотань, зобов`язання розглянути та прийняти відповідні процесуальні рішення за результатами розгляду яких визначено ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва, а також, що вказівки прокурора, надані в порядку ст.36 КПК України виконані.

За викладених обставин, слідчий суддя, реалізуючи у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, реалізуючи передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та встановлення шестимісячного строку для вчинення слідчих (розшукових) та/або процесуальних дій у кримінальному провадженні №0005719 від 27.12.2019, оскільки не заважаючи на достатність часу для вчинення цих дій, уповноваженим особами сторони обвинувачення вони вчинені не були. Такий строк, на думку слідчого судді, є об`єктивно необхідним та достатнім для виконання вказаних дій та буде відповідати завданням кримінального провадження.

В той же час, слідчий суддя вважає передчасним порушення заявником питання щодо встановлення строку органу досудового розслідування для прийняття процесуального рішення, яким завершується досудове розслідування у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до положень ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, лише у разі, коли визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). З огляду на що, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-40, 113, 114, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Встановити уповноваженим слідчим Слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005719 від 27.12.2019 строк 6 (шість) місяців з моменту отримання копії даної ухвали, для проведення слідчих (розшукових) та/або процесуальних дій, визначених вказівками прокурора в порядку ст.36 КПК України від 17.04.2020, 05.05.2020, 19.05.2020, 07.07.2020, а також для прийняття відповідних процесуальних рішень за результатами розгляду клопотань, поданих в порядку ст.220 КПК України, та зобов`язання розглянути які визначено ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва №757/27985/20-к від 20.07.2020, №757/26660/20-к від 22.07.2020, №757/27795/20-к від 23.07.2020, №757/27191/20-к від 28.07.2020, №757/32582/20-к від 12.08.2020, №757/32673/20-к від 14.08.2020, №757/33115/20-к від 14.08.2020, №757/32680/20-к від 21.08.2020, №757/31305/20-к від 25.08.2020, №757/31169/20-к від 25.08.2020, №757/34667/20-к від 10.09.2020, №757/34665/20-к від 10.09.2020, №757/38821/20-к від 17.09.2020, №757/33370/20-к від 17.09.2020, №757/27954/20-к від 15.07.2020, №757/27949/20-к від 15.07.2020, №757/20277/20-к від 30.07.2020, №757/31037/20-к від 25.08.2020, №757/32375/20-к від 26.08.2020, №757/32180/20-к від 02.09.2020, №757/27957/20-к від 14.09.2020, №757/36102/20-к від 15.09.2020, №757/33369/20-к від 17.09.2020, і у разі наявності підстав для їх задоволення провести (вчинити) дії, зазначені у клопотанні у строк 6 (шість) місяців, з моменту отримання копії даної ухвали.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Визначений ухвалою слідчого судді строк слід обраховувати з моменту її отримання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0005719 від 27.12.2019.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1