Єдиний унікальний номер 725/1230/20
Номер провадження 1-кп/725/56/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2020 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю
прокурора: ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000050 від 18.01.2020 року відносно:

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, учня Чернівецького професійного ліцею залізничного транспорту, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

17 січня 2020 року о 20 год. 25 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в ТЦ «Депот» за адресою: м. Чернівці вул. Головна, 265-А, реалізовуючи свій злочинний умисел, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до відділу №134 схову речей відвідувачів магазину мережі «Сільпо», таємно викрав майно ОСОБА_7 , а саме: рюкзак чорного кольору «DRIVER», вартістю 1300 гривень в середині якого знаходилось 8200 гривень, 150 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 3613 гривень 50 копійок, розкладний ніж, вартістю 100 гривень, картка з надписами «sport life», яка матеріальної цінності не представляє, блокнот синього кольору «2020», вартістю 150 гривень, два чохла з ключами, які матеріальної вартості не представляють, шапка чорного кольору «Армані», вартістю 500 гривень, сумку «МЕТРО», синього кольору, вартістю 50 гривень, футболка сірого кольору вартістю 1500 гривень. Після чого місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 15413 грн. 50 коп.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 своїми умисними діяннями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинуваченні та щиро розкаявся.

Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Потерпілий в судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності. Претензій до обвинуваченого немає та шкода відшкодована.

Крім того захисником ОСОБА_6 було подано клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання без визначення його виду та розміру із застосуванням застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батька ОСОБА_5 .
Учасники кримінального провадження не заперечували проти поданого клопотання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, частково дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного:
Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За правилами ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як застереження.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 1, 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» визначено, що судам необхідно додержуватись вимог законодавства, що регулює застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, котрі вчинили злочини у віці до 18 років. В кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
Згідно з п. 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.01.2017 року № 223-66/0/4-17 «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду.
Відповідно до п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15 травня 2006 року № 2, передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, висновки органу пробації про те, що його перевиховання можливе без позбавлення волі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на час ухвалення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження та передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд батька ОСОБА_5 ..
Враховуючи обставини справи суд дійшов до висновку, що саме такий вид примусового заходу виховного характеру буде необхідним, достатнім та найбільш ефективним для виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369,370,371,373,374,376,395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 , від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді застереження та передачі під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на один рік.
Речові докази:
Рюкзак чорного кольору DRIVER, 8200 гривень, 150 доларів США,
розкладний ніж, пластикову картку з надписами «сертифікований партнер, 6006623,
sport life», блокнот синього кольору 2020, два чохли з ключами коричневого кольору, шапку чорного кольору «Армані», сумку МЕТРО синього кольору, футболку сірого кольору Gold GYM які передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_7 залишити за останнім.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1