Справа № 700/345/20
Провадження № 1-кп/700/69/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Благодарний Ставропольського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, засудженого 16.01.2020 р Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 16.01.2020 року засуджений Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, у період невідбутого покарання на шлях виправлення не став і вчинив новий, умисний злочин.
Так він, 07.04.2020 року, близько 13 год. 00 хв., знаходячись у центрі села Виноград Лисянського району Черкаської області, шляхом вільного доступу, зайшов до житлового будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , де перебуваючи у кімнаті кухні, у останнього виник умисел на збагачення, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, здійснив крадіжку мобільного телефону, марки «Bravis» С180, чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , в якому знаходилася картка мобільного оператора «Київстар», на рахунку якої були грошові кошти у сумі 50,00 грн., загальною вартістю 350,00 грн., згідно довідки про вартість придбаного телефону від 22.01.2020 року, та який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальних збитків ОСОБА_5 на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорював фактичні дані, що викладені в обвинуваченні та просив про спрощений порядок дослідження доказів у справі. Згідно ст. 63 Конституції України відмовився давати показання.
Прокурор не заперечував щодо спрощеного порядку розгляду справи відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Учасникам судового розгляду роз`яснено судом, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і які викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання негативно, неодноразово був засуджений за корисливі злочини, під час іспитового строку скоїв новий корисливий злочин.
Обставини, які пом`якшують покарання, судом не встановлені. Суд не вбачає наявності такої пом`якшуючої вину обставини, як щире каяття, оскільки щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому. Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень під час досудового слідства і розгляду справи у суді тощо. Виражене словесно визнання особою своєї вини у злочині не завжди є проявом саме щирого каяття.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі, як єдиний засіб виправлення та перевиховання в умовах ізоляції від суспільства.

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, а тому покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань.
Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ мобільний телефон «Bravis» С180 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 слід залишити у розпорядженні власника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 січня 2020 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати починаючи з моменту взяття під варту, тобто з 14.04.2020 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речовий доказ: мобільний телефон «Bravis» С180 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картою «Київстар» - залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 та звільнити її від схоронної розписки.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілій в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1