Провадження №11-кп/801/83/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2020 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2018 щодо засудженого ОСОБА_7 у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020,

в с т а н о в и в :

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2018 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.
Провідний інспектор ВМВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із поданням про приведення вироку щодо ОСОБА_7 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020, яким внесено зміни до частини першої статті 309 КК України - виключено з санкції статті покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою суду першої інстанції задоволено подання органу пробації.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор оскаржує його з мотивів неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2018 щодо засудженого ОСОБА_7 у відповідність до Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 5 років обмеження волі, в іншій частині покарання за вироком суду першої інстанції просить залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Положення ст. 370 КПК України регламентують, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з вимогами п.п.1,2 ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, у лютому 2018 року.
На час вчинення вказаного кримінального правопорушення діяла редакція Закону України № 270-VI від 15.04.2008, яка передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Вирок щодо ОСОБА_7 ухвалений 25.06.2018.
Однак, Законом України № 2617-VIІІ від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, редакція ч.1 ст. 309 КК України була змінена, відповідно до якої вказане кримінальне правопорушення карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Положення ч.2 ст. 4 КК України визначають, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Частини 1,2 ст. 5 КК України регламентують, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Отже, Законом України № 2617-VIІІ від 22.11.2018 редакція ч.1 ст. 309 КК України змінена і така редакція пом`якшує кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 309 КК України, за якою був засуджений ОСОБА_7 , а тому відповідно до положень ст.ст.4, 5 КК України, дія вказаного Закону поширюється і на ОСОБА_7 .
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до нового закону покарання ОСОБА_7 необхідно замінити на більш м`яке, однак колегія суддів не погоджується із заміною призначеного покарання на покарання у виді трьох років обмеження волі.
Приписами ч.3 ст. 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням, за правилами, встановленими ч.1 ст. 72 цього Кодексу.
Зі змісту ч.1 ст. 72 КК України слідує, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Тому, оскільки ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, а санкція ч.1 ст. 309 КК України в новій редакції передбачає максимальне покарання у виді 5 років обмеження волі, враховуючи положення ч.1 ст. 72 КК України, необхідно перевести покарання у виді позбавлення волі в покарання у виді обмеження волі за правилами, передбаченими ч.1 ст. 72 КК України і таке призначення покарання у виді обмеження волі поліпшує становище ОСОБА_7 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Подання провідного інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Привести вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.
Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 5 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4