Справа № 1-270/2009 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/104/21
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу судді Новозаводського районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою було повернуто заяву ОСОБА_7 про зняття арешту, накладеного на нерухоме майно особи в рамках кримінальної справи на момент чинності КПК України в редакції 1960 року. Суддя вказав, що арешт майна, про скасування якого просить ОСОБА_7 , був застосований під час досудового слідства до набрання чинності КПК України 2012 року, і такі процесуальні рішення уповноважених посадових осіб органу досудового розслідування щодо арешту майна, про які зазначено в клопотанні, не можуть бути на даний час предметом розгляду в порядку кримінального процесуального судочинства. Крім того, Перехідними положеннями чинного КПК України чітко визначено порядок вирішення питань про скасування арешту майна.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу судді місцевого суду скасувати та задовольнити його клопотання, викладене у заяві до суду. Зазначив, що суддя прийшов до хибного висновку про вирішення питання про скасування арешту у порядку цивільного судочинства. Крім того, у своєму рішенні суддя необґрунтовано послався на судову практику в цивільних справах.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий також вважав, що скарга підлягає задоволенню; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі постанови слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_8 від 08 вересня 2009 року по справі № 25/37227 Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою за № 9048687 було накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_9 , з метою забезпечення цивільних позовів у кримінальній справі.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.10.2009 року (справа № 1-270/2009) ОСОБА_9 був визнаний винним за ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілих матеріальну шкоду та судові витрати на користь держави.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності.

З оскаржуваного рішення слідує, що суддя місцевого суду повернув заяву ОСОБА_7 про зняття арешту, мотивуючи це тим, що такі процесуальні рішення уповноважених посадових осіб органу досудового розслідування щодо арешту майна, про які зазначено в клопотанні, не можуть бути на даний час предметом розгляду в порядку КПК України, і що він має право на звернення до суду щодо зняття арешту в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, врегульований розділом VIII КПК України (2012 року).

Як убачається із системного аналізу положень п.14 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання про вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Тобто ОСОБА_7 правильно звернувся з клопотанням про скасування арешту на ? частину майна ОСОБА_9 , накладеного на підставі постанови слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 08.09.2009 року по справі №25/37227 Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою за № 9048687, саме до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Згідно із ч.6 ст.539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Разом з тим, як убачається з матеріалів провадження, суддя суду першої інстанції розглянув подану ОСОБА_7 заяву про скасування арешту на нерухоме майно без виклику осіб у судове засідання, і давши оцінку доказам по справі та застосувавши практику Верховного Суду, повернув зазначену заяву особі, яка її подала, чим, на думку колегії суддів, вийшов за межі своїх повноважень, встановлених ст.539 КПК України, оскільки при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироку, суд позбавлений можливості повернути особі її клопотання про вирішення таких питань.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу місцевого суду на те, що згідно п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та судового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції за результатами розгляду заяви повинен прийняти обґрунтоване рішення по суті, без його повернення заявнику.

Проте, місцевий суд на цю обставину не звернув уваги та застосував положення кримінального процесуального закону, які не підлягали застосуванню, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала згідно з вимогами ч.1 ст.409 КПК підлягає скасуванню, оскільки зазначені порушення неможливо усунути під час апеляційного розгляду.

Окрім того, враховуючи, що заява ОСОБА_7 про скасування арешту майна ОСОБА_9 фактично не була предметом розгляду суду першої інстанції та за результатами його розгляду відповідне процесуальне рішення по ньому не ухвалювалось, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути його по суті.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суддя місцевого суду при розгляді заяви ОСОБА_7 про скасування арешту на нерухоме майно допустив істотні порушення кримінально-процесуального закону, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.10.2020 року скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу судді Новозаводського районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2020 року про повернення заяви ОСОБА_7 про зняття арешту з майна скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4