Ухвала

Іменем України
22 грудня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-616 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 , особи, щодо якої закрито кримінальне провадження, на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 128 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року - без змін.
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що він, будучи фізичною особою-підприємцем, займаючись видом діяльності - «Функціонування атракціонів і тематичних парків», допустив порушення вимог Закону України «Про охорону праці» при наданні розважальних послуг внаслідок недбалого до них ставлення. В результаті чого неповнолітній ОСОБА_5 9 серпня 2012 року при падінні з атракціону пневмобатуту-гірка, що розташований по пров. Брянському, 5-А у м. Харкові, отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_4 заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього саме у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, а тому просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотиви Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Із будь-яких інших підстав касаційний суд не в праві втручатися у рішення судів нижчих ланок.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Із аналізу судових рішень вбачається, що в судовому засіданні прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5, ОСОБА_6 була подана постанова про відмову від підтримання державного обвинувачення в суді від 14 лютого 2020 року, яка погоджена за правилами передбаченими ст. 341 КПК України. Судом роз`яснювались положення ч. 2, ч. 3 ст. 340 КПК України потерпілій ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні відмовилась самостійно підтримувати обвинувачення в суді. Та встановлено, що по даному кримінальному провадженню були відсутні підстави, які унеможливлювали закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України .
Прокурор, який підтримував державне обвинувачення у кримінальному провадженні дійшов переконання, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не знайшло свого підтвердження в суді через відсутність складу злочину, передбаченогост. 128 КК України.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 7 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо прокурор відмовився від державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (зокрема, підтримання обвинувачення потерпілим). У такому випадку суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Тому, діючи відповідно до вимог закону, суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні був зобов`язаний постановити єдине можливе та законне рішення - ухвалу про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.
З таким висновком погодився й апеляційний суд, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_4 , які аналогічні доводам, викладеними у його касаційній скарзі. При цьому, суд визнав безпідставними твердження апелянта про необхідність продовження розгляду кримінального провадження та постановлення виправдувального вироку, оскільки у суду не було законних підстав для цього, адже згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.
Також слід зазначити, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.Суд , у свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. При відмові від обвинувачення, автоматично втрачається зміст змагальності , що робить неможливим продовження кримінального провадження.
При закритті кримінального провадження, судом не встановлювалася вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, більш того, в постанові про відмову від підтримання державного обвинувачення в суді від 14 лютого 2020 року прокурором вказано, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбачений ст. 128 КК України, оскільки з об`єктивної сторони відсутній причинний зв`язок між його діями та наслідками у вигляді отримання ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Суд нагадує, що під відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення слід розуміти особливий процесуальний інститут, який регламентує зупинення прокурором відповідної активної діяльності в напрямку обвинувачення, розпочатої на стадії досудового слідства. Відмова прокурора є визнанням нікчемності обвинувачення, що спричинює припинення функції обвинувачення.
Мета цієї відмови полягає в тому, щоб досягти реабілітації невинуватого. При цьому беруться до уваги тільки реабілітуючі підстави: відсутність події злочину, відсутність в діянні складу злочину та недоведеність участі підсудного у вчиненні злочину.
Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 438 КПК України суд касаційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок, ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, ухвалу про закриття кримінального провадження лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.
При перевірці судових рішень колегія суддів ВС не встановила порушення вимог кримінального процесуального чи неправильне застосування кримінального законів, які були б безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, а тому підстав для задоволення скарги немає.
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії ухвал, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 немає.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , особи, щодо якої закрито кримінальне провадження, на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8