Справа № 606/2018/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000281, внесеного 15.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працездатного, який не працює та не навчається, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 27 серпня 2020 року ОСОБА_3 гуляв неподалік Теребовлянського замку, що у м.Теребовля Тернопільської області, під час чого виявив дві картонні коробки із вмістом 32 предметів схожих на патрони до пістолета, два предмета схожих на патрони без упакування та сім предметів схожих на набої до автоматичної зброї. Після чого ОСОБА_3 знаючи, що знайдені предмети являються боєприпасами, вирішив незаконно їх придбати та доставити до місця свого проживання.

У цей же час ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік Теребовлянського замку, не маючи на те передбаченого п. 2.3 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, взяв вказані предмети, переконався в тому, що вони являються боєприпасами, чим вчинив умисне, незаконне придбання вказаних боєприпасів.

Після цього ОСОБА_3 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переніс вказані предмети схожі на боєприпаси до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив незаконне носіння боєприпасів.

28 серпня 2020 року по місцю проживання ОСОБА_3 проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено 41 (сорок один) предмет схожий на патрони, 36 (тридцять шість) з яких є боєприпасами, решта 5 (п`ять) предметів до боєприпасів не відносяться.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння, зберігання, придбання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся. Вказав, що мав намір повідомити працівників правоохоронних органів про знахідку, однак цього не зробив. На даний час про вчинене щиро шкодує, просить суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в незаконному носінні, зберіганні, придбанні боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній, особисте зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судово-вибухотехнічної експертизи №3/4-307/20 від 14.09.2020 в сумі 1471,05 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній, особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн 05 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Речові докази у справі, а саме: 41 (сорок один) предмет схожий на патрони, з яких 36 (тридцять шість) є боєприпасами, решта 5 (п`ять) предметів до боєприпасів не відносяться, які упаковані в сейф пакет №5511902 та знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1