Справа № 357/7565/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, об`єднані кримінальні провадження за № 0000085 від 11.07.2020 року та № 0002726 від 14.07.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

1) 12.05.2003 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі;
2) 28.02.2007 року вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 4 років позбавлення волі;
3) 08.12.2010 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільненого 18 лютого 2014 року по відбуттю строку покарання;
4) 07.11.2014 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 із застосуванням ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22 березня 2018 року по відбуттю строку покарання;
5) 30.03.2020 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
У С Т А Н О В И В:
10.07.2020 року о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їзду №4 будинку №59 по вул. Андрія Шептицького в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «TP-Link Neffos X20» (ТР7071А), ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2573,01 грн.

Крім того, 13.07.2020 року о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля палатки, яка розташована в парку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Ярослава Мудрого, 3 в м. Біла Церква в Київської області, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку колонки «Hopestar-H31», належної ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1186,59 грн.

Крім того, 13.07.2020 року о 16 годині 39 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Велес» по бул. Олександрійському, 37 в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку велосипеду марки «Ardis Striker AMT 24» вартістю 2333,33грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2333,33 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати, врахувати що потерпілі не мають до нього претензій, оскільки з цивільними позовами не зверталися.
Зазначив, що вчинив три епізоди повторного таємного викрадення чужого майна. Не заперечував обставин, викладених в обвинувальних актах. Повідомив, що крадіжки вчиняв через відсутність грошей, оскільки раніше судимий, тому на роботу не беруть.
Пояснив, що 10.07.2020 року о 12 год. 40 хв., перебуваючи біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку мобільного телефону, який в подальшому приблизно за 1500 грн. продав на ринку невідомій особі. Гроші витратив на власні потреби.

Також, 13.07.2020 року о 14 год. 30 хв. біля палатки, яка розташована в парку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Ярослава Мудрого, 3 в м. Біла Церква в Київської області, вчинив крадіжку колонки «Hopestar-H31», яку в той же день здав до ломбарду «Скарбниця» за 300 грн.

В той же день, 13.07.2020 року о 16 год. 39 хв., біля магазину «Велес» по бул. Олександрійському, 37 в м. Біла Церква Київської області, вчинив крадіжку велосипеду марки «Ardis Striker AMT 24», який за 700 грн. здав до ломбарду на вул. Леваневського. В подальшому, після викриття злочину, він за кошти потерпілого, викупив велосипед з ломбарду та повернув його.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, слід зазначити, що оскільки ОСОБА_4 вчинив 3 тотожних злочини, правильною є кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України за всіма епізодами крадіжок, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку і тяжкість вчинених кримінальних правопорушень проти власності, дані про особу ОСОБА_4 , який за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи незняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став, три епізоди крадіжок чужого майна вчинив після постановлення відносно нього попереднього вироку та в період його апеляційного оскарження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не вбачається, з огляду на те, що в обвинувальному акті такі не вказані, а суд позбавлений можливості самостійно погіршувати становище обвинуваченого.
Враховуючи вказані обставини справи, часткове повернення майна потерпілим, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку посягань на чуже майно, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті обвинувачення.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, суд не вбачає, оскільки звільнення від відбування покарання у даному конкретному випадку, не сприятиме меті покарання та не буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру вчинено, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших правопорушень.

На думку суду, призначене покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті обвинувачення буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчинених правопорушень і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Оскільки три епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у даному кримінальному провадженні вчинені ОСОБА_4 після постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 30.03.2020 року, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю вироків, а саме до покарання призначеного за цим вирокомчастково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2020 року, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2020 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання - 3 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вступу вироку в законну силу, обрати у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО».
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 04.12.2020 року.
Речові докази:

- фіскальний чек №126689 від 20.07.2020 року ПТ Найкращий ломбард, договір 1, 2 № від 13.07.2020 року; фіскальний чек №126689 від 20.07.2020 року ПТ Найкращий ломбард; диск «ALERUS DVD»VD-з відеозаписом з камери спостереження магазину «Велос» - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- велосипед марки «Ardis Striker AMT 24», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у останнього, як у власника майна;

- мобільний телефонTP-Link Neffos X20» (ТР7071А), ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити у останнього, як у власника майна;

Цивільні позови у справі не заявлені.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1