Провадження по справі № 1-кп/522/146/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м.Одеса

Колегія суддів Приморського районного суду м.Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 02.12.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Дніпропетровської області, Новомосковського району, с. Черкаський, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаючого за адреосю: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

адвокатів- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває об`єднаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 02.12.2016 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну його підзахисному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого адвоката.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 залишили клопотання адвоката ОСОБА_9 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає за необхідне клопотання адвоката ОСОБА_9 задовольнити та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з наступних підстав.

Мотиви суду.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, найтяжче з яких, карається позбавленням волі до 12 років, обвинувачений не має місця роботи, після обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, тривалий час переховувався від суду, після чого був у розшуку, після затримання йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів колегія суддів до уваги не бере, оскільки судом вже досліджені майже усі докази, допитані усі свідки, що значно зменшує зазначений ризик.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, вік та стан здоров`я.
Практика тримання обвинувачених під вартою виключно на підставі того, що обвинувальний висновок подано до суду першої інстанції, є порушенням пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, принципу верховенства права. Що відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» ( 974_433) ( Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п.50, від 06 листопада 2008 року).
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, з метою забезпечення належної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 2 роки утримується під вартою, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання в м.Одесі, а тому суд вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобвий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків на нього.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 314-316, 291, 376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, звільнивши обвинуваченого з-під варти та застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 , на 2 місяці, тобто до 26.11.2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4 здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , або інших прокурорів з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії запобіжного заходу становить 2 місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 28.09.2020 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

28.09.2020