Справа № 761/8321/20
Провадження № 1-кс/761/5395/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 082 37 від 28.08.2019 за ч. 1 ст. 125 КК України,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 082 37 від 28.08.2019 за ч. 1 ст. 125 КК України.

На думку заявника, рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки слідчим не допитано потерпілого та свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також не вчинено інших слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, ініціатор скарги просив слідчого суддю скасувати оскаржувану постанову.

Представник потерпілого звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, до суду також не прибув, що відповідно до положень ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК на досудовому розслідуванні потерпілим та його представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 283 КПК однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 25 КПК прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, рішення слідчого від 12.11.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 082 37 від 28.08.2019 за ч. 1 ст. 125 КК України зазначеним вимогам не відповідає.

Так, ОСОБА_3 у своїй заяві повідомив про відомі йому обставини вчинення гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

При винесенні постанови слідчий зазначив, що відсутні свідки події кримінального правопорушення, які б підтвердили доводи ОСОБА_3 , викладені у заяві про вчинення злочину, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 92 КПК обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Разом з тим, слідчим у кримінальному провадженні не приймались заходи для збирання та закріплення у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку доказами обставин, які підлягають доведенню.

Зокрема, слідчим за період з 23.08.2019 по день прийняття оскаржуваної постанови не здійснено жодної слідчої або процесуальної дії. Попри наявну у слідчого інформацію, яка витікає з заяви ОСОБА_3 , про обставини вчинення певною особою злочину, слідчим не допитано цієї особи, не допитано свідків, не надано оцінки даним, які долучені заявником, а також не проведено інших слідчих і процесуальних дій, які сприяли би повному і всебічному досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий безпідставно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, оскільки у порушення зазначених вище норм процесуального законодавства, слідчий не вжив всіх заходів та не використав надані процесуальні можливості для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, що має наслідком її скасування.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 11, 92-94, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 12.11.2019 про закриття кримінального провадження № 120 191 001 000 082 37 від 28.08.2019 за ч. 1 ст. 125КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1