Дата документу 01.02.2021
Справа № 334/516/21
Провадження № 1-кс/334/195/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000052 від 28 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

З клопотання вбачається, що 27 січня 2021 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснюючи рух по проїзній частині пр. Соборного в м. Запоріжжя, під`їхав до регульованого перехрестя з вул. Франка, де зупинився в крайній лівій смузі руху на червоний сигнал світлофора.

В цей час, на зелений сигнал світлофора, на пішохідний перехід вийшла пішохід ОСОБА_7 , яка почала перетинати проїзну частину пр. Соборного справа - наліво по ходу руху автомобіля «Volkswagen». Під час руху пішохода ОСОБА_7 відбулась зміна сигналів світлофорів, однак остання продовжила рух закінчуючи перехід через проїжджу частину.

Водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода на пішохідному переході, яка перебувала перед його автомобілем, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки та перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не впевнився в відсутності пішоходів на пішохідному переході, розпочав рух прямо, в результаті чого скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КНП «МЛЕтШМД» ЗМР.

Органами досудового слідства дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ч.1 ст.286 КК України.

В ході огляду місця пригоди було вилучено автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який доставлено на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, провулок Кузнєчний, 11.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому було скоєно ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому на стадії досудового розслідування необхідно провести ряд судових експертиз, а саме експертизу технічного стану транспортного засобу та автотехнічну експерту, для чого потрібен вказаний транспортний засіб.

Більш того, вказаний транспортний засіб зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після дорожньо-транспортної пригоди, являється одним із способів встановлення доказів у кримінальному провадженні.

Розгляд клопотання, щодо накладення арешту на зазначений автомобіль, має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин, необхідно накласти арешт на автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просила в задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення слідчого, представника власника майна, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На підставі ч.4 ст.173 КПК України «у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб».

Відповідно до ч.1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 28 січня 2021 року слідчим відділом ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000052.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 27 січня 2021 року, автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженню №0000052 від 28 січня 2021 року.

Клопотання подано з додержанням вимог ст.171 КПК України, слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Крім того, слідчим доведено ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та накласти арешт на визначене майно.

Крім того, арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення у кримінальному провадженні, а тому його власник, в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатися із клопотанням про скасування даного арешту.

Таким чином, клопотання органу досудового слідства є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи слідчого знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 28 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування ним власником та іншими довіреними особами.

Копію ухвали направити слідчому ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітану поліції ОСОБА_3 та прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 - для виконання, власнику ОСОБА_8 - для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1