ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/164/20 Номер провадження 11-кп/814/1104/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 1.10.2020,

ВСТАНОВИВ:
1 жовтня 2020 року Хорольським районним судом Полтавської області задоволено подання начальника Хорольського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 06.05.2020 ОСОБА_7 .
Скасовано звільнення засудженого
ОСОБА_7 , громадянина України, уродженця м. Хорол Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного 6.05.2020 Хорольським районним судом Полтавської області до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 1.10.2020 та взято ОСОБА_7 під варту в залі суду.
Не погоджуючись із судовим рішенням суду першої інстанції захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 1.10.2020 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Хорольського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що подання органу пробації та матеріали особової справи не містять відомостей про систематичне порушення засудженим ОСОБА_7 умов та порядку відбування покарання з випробуванням, а також про ухилення від обов`язків, покладених вироком суду; засудженим двічі порушено зобов`язання щодо вчасної періодчиної явки до Хорольського районного сектору філії ДУ Центр пробації» в Полтавській області, однак дане правопорушення не є систематичним, оскільки в інші дати реєстрації він прибував; не доведено факт неявки на реєстрацію без поважних причин, через це на даний час немає підстав для скасування іспитового строку, встановленого судом та направлення засудженого в місця позбавлення волі. Крім того, захисник зазначає, що у підтвердження належної поведінки засудженого, який відбуває іспитовий строк є з`явлення на реєстрацію 22.07.2020 та 16.09.2020; ОСОБА_7 не перебуває на диспансерному обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, думку прокурора, який, посилаючись на законність судового рішення суду першої інстанції, заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Частиною 2 ст. 78 КК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2, ч.3 ст.166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Сам факт, що засуджений не з`являвся на реєстрацію, не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що 6.05.2020 Хорольським районним судом Полтавської області ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та за цією статтею призначено йому покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного 6.05.2020 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст.185 КК, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком 26.02.2020 за ч. 2 ст.186 КК, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі - 4 (чотири) роки. Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації (а.о.с. 2-3).
17.06.2020 фахівцем ІІ категорії Хорольського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області встановлено засудженому ОСОБА_7 дні для явки на реєстрацію (перший та третій вівторок кожного місяця), з чим засуджений був ознайомлений, що підтверджується постановою з особистим підписом ОСОБА_7 (а.о.с. 14).
Постановляючи судове рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_7 на реєстрацію до Хорольського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області не з`являється без поважних причин, а також вчинив умисне адміністративне правопорушення, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та є порушенням обов`язку, передбаченого ч.3 ст. 164 КВК України.
Однак з такими мотивами місцевого суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений 21.07.2020 та 15.09.2020 не з`явився для реєстрації до Хорольського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області. Після неявок у вказані вище дні для реєстрації, із засудженим було проведено профілактичні бесіди, відібрано письмові пояснення та винесено письмові попередження (а.о.с. 52-53, 60-61).
У свою чергу, зі змісту журналу судового засідання Хорольського районного суду Полтавської області від 1.10.2020 (а.с. 11-12) вбачається, що адвокат ОСОБА_8 не приймала участь в розгляді справи у місцевому суді, засуджений ОСОБА_7 здійснював судовий захист самостійно.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції під час перевірки судом поважності причин неявки засудженого до органу пробації для реєстрації, захисник ОСОБА_8 , яка, як встановлено вище, не приймала участь в суді першої інстанції, повідомила, що ОСОБА_7 не мав можливості своєчасно з`явитися 21.07.2020 та 15.09.2020 для реєстрації у зв`язку із доглядом за малолітньою дитиною. Адвокатом надано апеляційному суду документально підтверджені докази поважності причин такого неприбуття.
Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_7 має малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з даними довідки пекарні «Колос» від 6.10.2020, що скріплена печаткою, ОСОБА_11 (мати малолітньої доньки - ОСОБА_10 ) 21.07.2020 та 15.09.2020 працювала, перебувала на зміні.
Водночас з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений після допущених неявок 21.07.2020 та 15.09.2020 з`являвся на наступні дні 22.07.2020 та 16.09.2020 відповідно.
За даними довідок у матеріалах особової справи ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.о.с. 48-49).
За таких обставин, зважаючи на викладене вище, враховуючи встановлені фактичні обставини поведінки засудженого, причини, що унеможливили з`явитися ОСОБА_7 на реєстрацію у встановлені дні, його явки на реєстрацію одразу після виникнення об`єктивної можливості (на наступний день), на думку колегії суддів, не свідчать про небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення та його ухилення від покладеного на нього судом обов`язку, а тому не є достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання.
На переконання колегії суддів, доводи подання органу пробації щодо засудженого ОСОБА_7 , з якими погодився і суд першої інстанції, через те, що не мав документального підтвердження поважності неявки на реєстрацію до органу пробації засудженого, не знайшли свого підтвердження і спростовуються сукупністю перевірених під час апеляційного розгляду обставин.
Щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_7 в період іспитового строку, то апеляційний суд вважає за необхідне зауважити наступне.
Виходячи з системного аналізу ч.3 ст.166 КВК України, направлення засудженого для відбування призначеного покарання настає в двох випадках. Перший - коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків. Другий - якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст.24 КУпАП і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
За таких обставин, за змістом кримінального закону вчинення засудженим одного адміністративного правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення, не є підтвердженням систематичного вчинення засудженим адміністративних правопорушень.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обгрунтованою.
Керуючись ст.ст. 376,404,405,407 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 1.10.2020 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Хорольського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Полтавській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 6.05.2020.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4