Справа №1-46/12 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/861/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 1 - 46/12 за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому до строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року),

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_6 , просить ухвалу суду скасувати та призначити судовий розгляд в суді першої інстанції;

- захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , просить ухвалу суду скасувати та задовольнити клопотання засудженого в повному обсязі.

01 квітня 2020 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про зарахування йому до строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року), періоди з 28 листопада 2017 року по 25 листопада 2019 року, а також з 03 лютого 2020 року і по цей час.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 . Своє рішення суд вмотивував тим, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає, оскільки заявлені періоди перебування останнього у слідчому ізоляторі, не є попереднім ув?язненням у розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд допустив порушення із за того, що не розглянув його клопотання у відведений законом 10 денний термін і розгляд здійснив без його виклику у судове засідання.

Захисник ОСОБА_7 зазначає, що суд належним чином не врахував вимоги статтей 5 та ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року) та допустився не правильного висновку про безпідставність вимог клопотання засудженого.

В судовому засіданні засуджений та його захисник змінили вимоги апеляційних скарги і просили скасувати судове рішення з підстав не доставлення засудженого в судове засідання, з призначенням кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, заслухавши захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 , які повністю підтримали подані ними апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 липня 2020 року засуджений ОСОБА_6 , що перебував в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з підстав, що він мав бажання особисто бути присутнім в судовому засіданні (а. к. п. 27). Вказане повністю підтверджується звукозаписом судового засідання, на якому зафіксовано пояснення працівника СІЗО, що повідомим суд проте, що засуджений ОСОБА_6 відмовився в категоричній формі брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

Як вбачається з матеріалів судового провадження і це було підтверджено в суді апеляційної інстанції засудженим та його захисником, що дозволу на участь у судовому засідання в режимі відеоконференції ОСОБА_6 не давав.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_6 у своєму клопотанні просив здійснити розгляд його клопотання у його присутності, саме в залі судового засідання (а. к. п. 5).

Із ухвали суду від 11 травня 2020 року та 25 травня 2020 року вбачається, що суд за відсутності будь якого клопотання засудженого ОСОБА_6 прийняв рішення про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Та обставина, що засуджений просив суд забезпечити його особисту участь під час розгляду його клопотання, однак доставлений у судове засідання не був, оскільки відмовився виходити на відеоконференсзв?язок, не спростовує обов?язку суду забезпечити участь засудженого у судовому засіданні.

З огляду на викладене, судом першої інстанції було порушено права засудженого ОСОБА_6 , передбачені ч. 3 ст. 412 КПК України, зокрема брати участь в судовому розгляді провадження щодо нього, право на отримання правової допомоги, давати пояснення щодо суті провадження, збирати і подавати суду докази, тощо.

Розглядаючи згадане клопотання засудженого, без його участі, суд першої інстанції фактично припустився такого істотного порушення вимог процесуального закону (здійснення судового провадження за відсутності засудженого), яке могло перешкодити суду прийняти законне та обґрунтоване рішення у справі, та яке відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 412, п. 1,ч. 1 ст. 415 КПК України, є безумовною підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду клопотання засудженого в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2020 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4