Провадження № 11-кп/4820/597/20
Справа № 675/686/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконфенцзв`язку, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що зважаючи на надану характеристику, поведінка та ставлення до праці, за увесь час відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , у своїй сукупності не були сумлінними, тобто, останній, не довів своє виправлення та перевиховання, а тому не заслуговує на застування відносно нього умово-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою звільнити його, на підставі ст. 81 КК України, від подальшого відбування призначеного покарання. Вказує, що суд розглядав клопотання з точки зору його виправлення, однак він звертався з ним у зв`язку з поширенням на території України COVID -19 та спалахом даної інфекції у місцях позбавлення волі, що у відповідності до законодавства, є підставою для пом`якшення становища осіб, що знаходяться в неволі, з врахуванням положень Ради Європи та Європейського комітету по попередженню катувань та нелюдського чи принижуючого гідність поводження чи покарання від 20 березня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу положень ч.ч.1 та 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та лише після фактичного відбуття засудженим строку покарання, визначеного ч.3 цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у підпункті «а» пункту 2 постанови №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким роз`яснив, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 187 , ч. 1 ст. 357 , ч. 1 ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.
Окрім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 грудня 2013 року за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2016 року засудженому ОСОБА_7 визначено порядок застосування покарання за вироками від 27 листопада 2013 року Нововолинського міського суду Волинської області та від 04 грудня 2013 року Ківерцівського районного суду Волинської області.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за вироками Нововолинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2013 року та Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 грудня 2013 року, ОСОБА_7 визначено покарання на строк 10 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання, призначене Ківерцівським районним судом Волинської області 22 жовтня 2009 року, та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 10 (десяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На час звернення ОСОБА_7 із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, він відбув частини, призначеного йому строку покарання, проте ці матеріали не містять переконливих даних про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 за даними характеристик Луцького слідчого ізолятора та Замкової виправної колонії (№ 58) в період з 09 серпня 2013 року характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав. 03 листопада 2017 року прибув у Державну установу «Замкова виправна колонія (№ 58). За час відбування покарання допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності рішенням дисциплінарної комісії. Стягнення погашено у встановленому законом порядку.
З матеріалів справи вбачається що, засуджений підтримує piвні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи i предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Відношення до представників адміністрації задовільне, в спілкуванні з ними поводить себе ввічливо та тактовно, але робить це з корисливих мотивів. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». На профілактичних обліках установи не перебуває. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо.
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий, 16.02.2012 був звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання, проте знову вчинив ряд умисних корисливих злочинів, та був засуджений до покарання у виді позбавлення волі.

Відбуваючи покарання ОСОБА_7 має 1 стягнення за порушення розпорядку дня, яке погашене у встановленому чинним законодавством порядку, заохочень немає, непрацевлаштований у зв`язку з відсутністю бажання працювати, що дає колегії суддів зробити висновок, що він не став на шлях виправлення.

Твердження засудженого про те, що підставою для звернення з клопотанням про його звільнення від відбування покарання стало поширення на території України COVID -19 та спалах даної інфекції у місцях позбавлення волі не є підставою для звільнення особи умовно-достроково, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи дані про особу засудженого, відсутність заохочень, у колегії суддів немає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.81, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4