В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за № 30003918 від 03.10.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Біла Церква Київської області, з середньою освітою, неодруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 09.09.2018 приблизно о 03.00 години ОСОБА_3 перебуваючи на відстані п`яти метрів від центрального входу до нічного розважального закладу «Сан-Маріно» по бульвару Олександрійський, буд. 111 в м. Біла Церква Київської області побачив, що його знайомий ОСОБА_5 свариться з ОСОБА_6 та вирішив втрутитися з метою допомоги ОСОБА_5 у вирішенні конфліктної ситуації шляхом вчинення фізичного насильства щодо ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_3 маючи прямий умисел на завдання фізичного болю та заподіяння тілесних ушкоджень, які не були б небезпечними для життя, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, проте не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачати, наніс один удар кулаком правої руки по підборіддю ОСОБА_6 від якого останній впав на спину та в результаті контакту правої тім`яної частини голови об асфальтове покриття отримав тілесні ушкодження перелом тім`яної кісти справ; епідуральну гематому тім`яної долі справа; забій головного мозку; субархноїдальний крововилив, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні злочину за ст. 128 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він перебуваючи 09.09.2018 о 03.00 год. за п`ять метрів до центрального входу у нічний розважальний заклад «Сан-Маріно» по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква Київської області, де побачив, як його знайомий ОСОБА_5 свариться з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вирішив втрутитися з метою допомоги ОСОБА_5 у вирішенні конфліктної ситуації. В наслідок чого наніс один удар кулаком правої руки по підборіддю ОСОБА_6 , від завданого удару останній впав на спину та головою вдарився об асфальт.

Під час судового розгляду розкаявся, запевняв, що надалі застосовувати фізичну силу відносно людей більш не буде.

Цивільний позов в частині розміру матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, а розмір моральної шкоди вважає, що він безпідставно збільшений, просив суд зменшити розмір моральної шкоди.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Вказані показання обвинуваченого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тим самим, звертає увагу на те, що ними у повній мірі підтверджуються обставини, які підлягають доказуванню згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, як-то час, місце та спосіб вчинення.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду за весь час судового розгляду кримінального провадження жодного разу не прибув, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю. Отже, заява про можливість розгляду справи за його відсутністю вказує на той факт, що потерпілий ОСОБА_6 усувається від участі в зазначеній справі.

Незважаючи на наявність зазначеної заяви суд на кожне судове засідання викликав потерпілого ОСОБА_6 до суду.

Таким чином суд визнає неможливим допит в суді потерпілого ОСОБА_6 , з підстав не прибуття останнього на виклик до суду, а застосування до потерпілого приводу та оголошення у розшук потерпілого КПК України не передбачено.

Крім цього через представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 до суду надійшов цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.
Також, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілого ОСОБА_6 , так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 цього ж Кодексу.

Крім цього в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про відмову від допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яке ухвалою суду, постановлено у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, а саме з боку обвинувачення та захисту, з урахуванням положень статей 22, 26 КПК України, задоволено.

В свою чергу, з встановленого обсягу досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, передбачений за ст. 128 КК України внесений 03.10.2018 за № 0003918.
Незважаючи на те, що ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, суд приймає до уваги наявність вказаного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань оскільки з урахуванням положення ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже судом встановлено, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_6 розпочато 03.10.2018 за ст. 128 КК України, визначений слідчий Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 , а також зазначені прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Згідно з заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.10.2018 потерпілий ОСОБА_6 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, де останній вказав, що 09.09.2018 приблизно о 01.00 год. ОСОБА_6 перебуваючи неподалік розважального закладу «Сан-Маріно» в м. Біла Церква Київської області, отримав тілесні ушкодження.
Таким чином з зазначеної заяви вбачається, що факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 мале місце 02.10.2018.
З протоколу проведення слідчого експерименту здійсненого з 16.25 год. по 16.40 год. 17.01.2019 з долученим відеозаписом, який був проведений слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_16 , за участю потерпілого ОСОБА_6 , спеціаліста й інших осіб, в судовому засіданні судом установлено, що у ході проведення такої слідчої дії, яка була здійснена, у порядку ст. 240 КПК України, було встановлено як ОСОБА_6 перебуваючи неподалік розважального закладу «Сан-Маріно» в м. Біла Церква Київської області, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_5 , в ході зазначеного конфлікту ОСОБА_6 був завданий один удар кулаком правої руки в голову, а саме в праву частину щелепи, від зазначеного удару останній впав та вдарився головою об асфальтне покриття.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується відомостями, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту здійсненого з 11.10 год. по 11.15 год. 19.01.2019 з долученим відеозаписом, який був проведений слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_16 , за участю свідка ОСОБА_8 , спеціаліста й інших осіб, в судовому засіданні судом установлено, що у ході проведення такої слідчої дії, яка була здійснена, у порядку ст. 240 КПК України порушень не виявлено, свідок відтворила механізм нанесення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту здійсненого з 12.10 год. по 12.20 год. 02.02.2019 з долученим відеозаписом, який був проведений слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_16 , за участю свідка ОСОБА_5 , спеціаліста й інших осіб, в судовому засіданні судом установлено, що у ході проведення такої слідчої дії, яка була здійснена, у порядку ст. 240 КПК України порушень не виявлено.

Також протоколом проведення слідчого експерименту здійсненого з 16.35 год. по 16.38 год. 13.02.2019 з долученим відеозаписом, який був проведений слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_17 , за участю свідка ОСОБА_9 , спеціаліста й інших осіб, в судовому засіданні судом установлено, що у ході проведення такої слідчої дії, яка була здійснена, у порядку ст. 240 КПК України встановлено, що ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження 09.09.2018 приблизно о 01.00 год. біля розважального закладу «Сан - Маріно» в м. Біла Церква Київської області.

Протоколом проведення слідчого експерименту здійсненого з 16.28 год. по 16.32 год. 13.02.2019 з долученим відеозаписом, який був проведений слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_17 , за участю свідка ОСОБА_10 , спеціаліста й інших осіб, в судовому засіданні судом установлено, що у ході проведення такої слідчої дії, яка була здійснена, у порядку ст. 240 КПК України встановлено, що ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження 09.09.2018 приблизно о 01.00 год. біля розважального закладу «Сан - Маріно» в м. Біла Церква Київської області.

Згідно Глави 5 КПК України фіксування кримінального провадження. Процесуальні рішення, зазначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксується у протоколі, однак якщо за допомогою технічних засобів фіксується результати проведення процесуальної дії, то текст може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.

Самі протоколи слідчих експериментів від 17.01.2019, 19.01.2019, 02.02.2019, 13.02.2019 за участю потерпілого та свідків складені із дотриманням вимог статей 104, 105 КПК України.

При цьому, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Згідно висновку експерта № 43/д від 07.02.2019 при судово-медичній експертизі по медичних документах на ім`я ОСОБА_6 , 2000 року народження, знайдені наступні ушкодження: перелом тім`яної кістки справа; епідуральна гематома тім`яної долі справа; забій головного мозку; субарахноїдальний крововилив.

Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк указаний в ухвалі.

Дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Відповідно до висновку експерта № 44/д від 18.02.2019 встановлено, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , виявлених при вивченні медичної документації, не вкладаються в механізм їх виникнення при обставинах, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту від 17.01.2019.

Не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , виявлених при вивченні медичної документації на нього, за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_8 у протоколі проведення слідчого експерименту з нею від 19.01.2019.

Згідно висновку експерта № 110/д від 25.03.2019 характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не виключає можливості їх виникнення при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_8 , а саме від удару в ліву половину обличчя з послідуючим падінням потерпілого та контактом, більше, правою частиною голови об тверде покриття.

Відповідно до висновку експерта № 111/д від 25.03.2019 встановлено, що не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , виявлених при вивченні медичної документації на нього, за обставин, на які вказує свідок ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименту з ним від 13.02.2019.

Згідно висновку експерта № 112/д від 25.03.2019 характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , виявлених при вивченні медичної документації на нього, не виключає можливість їх виникнення при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_10 у протоколі проведення слідчого експерименту з ним 13.02.2019.

Відповідно висновку експерта № 247/д від 25.04.2019 характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не виключає можливості їх виникнення при обставинах, на які вказують свідок ОСОБА_8 у протоколі проведення слідчого експерименту за її участю від 19.01.2019 та свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у протоколах проведення слідчих експериментів за їх участю від 13.02.2019, а саме від удару рукою в ліву половину обличчя з послідуючим падінням потерпілого та контактом більше, правою частиною голови об тверде покриття.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами обвинувачення та захисту надано не було. При цьому, сторони кримінального провадження були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи також, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив сторонам кримінального провадження необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 128 КК України, оскільки останній вчинив необережне тяжке тілесне ушкодження.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає - визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, не мав корисного мотиву; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, офіційне не працевлаштований, має місце реєстрації, яке співпадає з місцем проживання, неодружений, а також відсутність на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ст. 128 КК України у виді громадських робіт, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства та попередження нових злочинів.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Речові докази також відсутні.

Вирішуючи питання цивільного позову представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином) суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та підтверджено в ході судового розгляду накладними, чеками, матеріальна шкода потерпілому та цивільного позивача становить 36400,00 (тридцять шість тисяч чотириста) гривень та складається з вартості понесених останнім на лікування медичних витрат, а саме: придбання ліків.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, частиною першою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, з урахуванням позиції обвинуваченого ОСОБА_3 , який повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, суми завданої матеріальної шкоди, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 36400,00 (тридцять шість тисяч чотириста) гривень підлягають задоволенню.

Крім того, згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

В судовому засіданні судом було встановлено та не оспорюється учасниками процесу, що потерпілій/цивільному позивачу було завдано моральну (немайнову) шкоду, відповідно до викладених доводів у цивільному позові ОСОБА_6 з часу нанесення тілесних ушкоджень по теперішній час змушений відмовитись від фізичних навантажень, занять спортом, обмежити зустрічі з друзями, останній перебуває під наглядом лікарів та витрачає багато зусиль і коштів щоб повернутися до нормального життя після отриманих травм, постійно ОСОБА_6 відчуває нервовий стрес та хвилювання.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого /цивільного позивача 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Керуючись статтями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двохсот) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 36400 (тридцять шість тисяч чотириста) гривень матеріальної шкоди та 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а всього 61400,00 (шістдесят одну тисячу чотириста) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1