Провадження №1-кс/932/6271/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001977 від 05.11.2020 за ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2020 слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт транспортного засобу «MERCEDES-BENZ S 350», VIN НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ключа запалювання двигуна.

Клопотання мотивує тим, що в межах кримінальному провадженні №0001977 від 05.11.2020 за ч.2 ст.190 КК України розслідується факт заволодіння вказаним транспортним засобом (далі ТЗ), який належав ОСОБА_7 не встановленими особами. Такий ТЗ було виявлено та вилучено 10.11.2020. Такий ТЗ є речовим доказом, може зникнути, бути втраченим або пошкодженим.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовільнити.

Особа у якої майно було вилучено та за якою на даний час зареєстровано право власності на майно ОСОБА_4 вимоги клопотання заперечив, вказав згоду на огляд ТЗ надав під тиском та погрозами працівників поліції, без представника, його прав та обов`язків йому не роз`яснено.

Представник ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, вказав, що відсутні докази вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_4 є добросовісним власником ТЗ. Вилучення ТЗ відбулося із порушеннями, оскільки слідчим не «узаконено» проведений огляд.

Потерпіла ОСОБА_7 подала заяву у якій підтримала клопотання, просила його задовільнити та розглянути клопотання за її відсутністю.

Ознайомившись із клопотанням, заслухавши доводи учасників, дослідивши надані докази вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Єдиним доказом на підтвердження вчинення кримінального правопорушення є протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 05.11.2020.

При цьому згідно паспорта громадянина України та документів кримінального провадження потерпілою є ОСОБА_8 , тоді як згідно копії свідоцтва про реєстрації ТЗ його власником була ОСОБА_9 . Жодних доводів із цього приводу слідчим не вказано.

Інших доказів, які б стверджували про протиправність вибуття ТЗ із власності ОСОБА_9 не надано, особу якій ТЗ було передано ОСОБА_10 не допитано, документів, що стали підставою для реєстрації права власності на ТЗ не витребувано та не надано.

Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР 05.11.2020, тобто у слідчого було достатньо часу для здобуття вагоміших доказів вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ТЗ було вилучено 10.11.2020 підчас огляду згідно протоколу від 10.11.2020. Із вказаного протоколу вбачається, що фактично відбувся обшук: слідчим оглядався номер кузова, салон та багажник ТЗ. До матеріалів долучено згоду на огляд ОСОБА_4

Верховний Суд неодноразово визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема в постановах від 07.06.2018 (справа №740/5066/15-к), від 26.02.2019 (справа №266/4000/14-к), від 19.03.2019 (справа №380/157/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені в ст.233, ч.2 ст.234 КПК.

Відповідно до вимог ст. 13 КПК не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

З матеріалів убачається, що з клопотанням про дозвіл на обшук чи відповідно огляд ТЗ сторона обвинувачення до слідчого судді не зверталась. На даний час сплив строк для звернення із таким клопотанням.

При цьому за висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 569/3708/15-к (провадження № 51-7796км18) можна ознайомитись за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/79878883, посилання на відсутність заперечень з боку володільця щодо проведення такого огляду (у нашому випадку заява-згода) не свідчить про його добровільну згоду на проведення вказаної слідчої дії та не є процесуальною гарантією забезпечення його права на захист.

Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного й сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п.1 ст.8 конвенції повинне бути виправданим у розумінні п.2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст.8 конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів. У цьому рішенні ЄСПЛ дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.

З огляду на зазначене слідчий суддя звертає увагу на доводи ОСОБА_4 , який вказав на чинення на нього тиску, погроз, що йому не роз`яснено прав та обов`язків, наслідків вчинення чи невчинення певних дій. При огляді був відсутній представник ОСОБА_4 .

Враховуючи вказані висновки ВС слідчий суддя приходить до висновку, що огляд від 10.11.2020 проведений з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як наслідок доказ ТЗ є недопустимим, а відтак не може бути арештованим та підлягає поверненню згядно вимог ст.169 КПК України.

З огляду на наведене приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 233, 234, 237, 309, 372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001977 від 05.11.2020 за ч.2 ст.190 КК України про арешт транспортного засобу «MERCEDES-BENZ S 350», VIN НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ключа запалювання двигуна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 25.11.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1