Справа № 545/2692/20
Провадження № 1-в/545/577/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)»клопотання засудженої ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:
Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покаранням більш м`яким.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на те, що засуджена не стала на шлях виправлення.

Засуджена ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила замінити їй невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Представник державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджена ОСОБА_4 не стала на шлях виправлення.

Суд, заслухавши пояснення засудженої, представника адміністрації установи, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 т.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно з ч.1, ч.3, ч.4 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засуджену, її поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, ставлення до праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Київського районного суду м. Полтави від 15.06.2018 року за ч.2 ст.309, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна; в строк відбування покарання зараховано строк тримання під вартою в період з 17.04.2018 року по 26.04.2018 року. Строк покарання рахується з часу затримання 15.08.2018 року.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65), засуджена ОСОБА_4 характеризується задовільно, працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді №31 швачкою, до роботи ставиться добре. Роботи по благоустрою на території установи не завжди виконує. Має виконавчий лист на суму 20681,09 грн., який відшкодовано в сумі 974,24 грн.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час перебування в установах виконання покарань засуджена ОСОБА_4 мала одне стягнення у виді догани, яке погашене в установленому законом порядку.

За весь час відбування покарання до засудженої за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки працізастосовано лише одне заохочення (03.01.2020 року подяка); разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджена стала на шлях виправлення.

Аналізуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що наявність заохочення, працевлаштування засудженої в установі та її характеристика хоч і підтверджують певну ступінь її виправлення, проте не дають підстав для заміни призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, яке, на думку суду, не буде необхідним й достатнім для її виправлення та перевиховання, а також соціальної реабілітації.

Таким чином, у задоволенні клопотання засудженої про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1