Справа №766/9264/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника закладу: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

особи, стосовно якої вирішується питання: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву директора КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР про припинення застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2013 року до ОСОБА_6 , як особи, яка вчинила в стані неосудності суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано примусовий захід медичного характеру. На даний час до ОСОБА_6 застосовується примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На розгляд до суду надійшла заява директора КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, до якої додано висновок комісії лікарів психіатрів №41 від 26.05.2020 року, у якій ставиться питання про припинення застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_6 . Необхідність припинення застосування примусового заходу медичного характеру обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 страждає на параноїдну шизофренію з безпреревно-прогредієнтним перебігом. На даний час стан хворого стабільний. Відсутня галюцинаторно-параноїдна симптоматика. Настрій рівний. Немає агресивних тенденцій та дій. Сформована достатня критика до хвороби, скоєного. Налаштований на прийом підтримуючого лікування вдома. Має намір регулярно відвідувати райпсихіатра, налагодити стосунки з родичами.

В судовому засіданні представник закладу при прийнятті рішення поклалась на розсуд суду.

Прокурор вважав за необхідне відмовити у задоволенні заяви. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що ОСОБА_6 неодноразово не приймав ліки після виписки його з медичних закладів, що призводило до негативних наслідків, а також на відсутність соціальних зав`язків.

ОСОБА_6 та його захисник просили заяву задовольнити. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що у разі задоволення заяви буде постійно приймати ліки, які буде придбавати за рахунок коштів, які отримує від держави в сумі близько 1700,00 грн., як і забезпечувати своє утримання за рахунок цих же коштів.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву та проаналізувавши наведені у неї доводи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається і це підтвердив лікар, що ОСОБА_6 для забезпечення стабільного стану його психічного здоров`я потребує постійного приймання медичних препаратів. В судовому засіданні лікар пояснила, що викладене у наданому суду висновку комісії лікарів психіатрів №41 від 26.05.2020 року твердження про те, що ОСОБА_6 налаштований на прийом підтримуючого лікування вдома ґрунтується виключно на його усній заяві.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_6 хворіє з 2012 року. Лікувався в ТМО «Психіатрія» в період часу з 11.06.2012 року по 27.06.2012 року. Після виписки хворий підтримуюче лікування не приймав. Після цього вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України вбивство матері шляхом нанесення множинних колото різаних поранень тіла з пошкодженням м`яких тканин, кровоносних судин, кісток, що супроводжувались крововтратою і шоком, у зв`язку з чим ухвалою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було направлено на лікування в психіатричний заклад із суворим режимом. В ході проведеного лікування стан хворого покращився та ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2016 року він був переведений на примусове лікування в амбулаторних умовах. Проте, як вбачаєтеся з епікризу з медичної карти №7148 хворого ОСОБА_6 (а.п. 35) останній підтримуюче лікування повторно не приймав, у зв`язку з чим його психічний стан погіршився і він був госпіталізований до ТМО «Психіатрія», де лікувався з 11.11.2016 року по 21.11.2016 року. Як зазначено в цьому є епікризі, причина надходження доставлений ШПД по рапорту поліції з загостренням основного захворювання, агресивний до дружини, оточуючих, безсонням, згідно рапорту поліції погрожував вбити дружину, з неадекватною поведінкою, кричав на вулиці. Був виписаний для подальшого лікування до Херсонської психіатричної лікарні та вподальшому ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2019 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторного лікування було змінено на госпіталізацію до відділення із звичайним наглядом.

Наведене дає підстави для висновку про те, що особа спроможна приймати ліки лише під контролем, а самостійно поза межами медичного закладу не може забезпечувати необхідне лікування і це неодноразово призводило до негативних наслідків як для нього, так і для оточуючих.

Крім того, при прийнятті даного рішення суд враховує, що осіб, які б могли забезпечити нагляд за ОСОБА_6 та прийняття ним ліків, як вбачається з матеріалів справи, на сьогодні не має, оскільки згідно інформації лікаря - психіатра Скадовської ЦРЛ від 13.07.2020 року (а.п. 31) він розмовляв з колишньою дружиною ОСОБА_6 , яка проживає в м. Києві, яка відмовляється від спілкування з ним, з її слів вона з ним розлучена. Точне місце проживання батька ОСОБА_6 на сьогодні невідоме, відомо лише, що він проживає у м. Києві, відомостей про те, що він цікавиться своїм сином ОСОБА_6 , матеріали справи не містять і в ході судового розгляду таких відомостей також здобуто не було. Брат ОСОБА_6 ОСОБА_7 в письмовій заяві від 19.07.2020 року (а.п. 30) повідомив, про те, що не має змоги забрати брата, оскільки проживає в орендованій квартирі.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_6 є співвласником житла за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Скадовської міської ради від 15.07.2020 року за вих. №03-20/1446 (а.п. 34) за даною адресою тривалий час ніхто не проживає. Як зазначено у вказаній вище довідці лікаря - психіатра Скадовської ЦРЛ, зі слів сусідів в цій квартирі відсутня вода, газ, електроенергія і на даний час проживання у ній без капітального ремонту неможливо.

Отже, фактично відсутнє місце проживання ОСОБА_6 з належними для цього умовами, а також особи, які б могли доглядати за ним, сприяти йому у вирішенні соціальних питань, допомагати йому матеріально та забезпечувати йому лікування, оскільки він цього потребував в би, адже, як було зазначено вище, сам ОСОБА_6 вказав на те, що єдиним джерелом його доходів є гроші, які він отримує від держави в розмірі близько 1700 грн..

З огляду на наведене, доводи прокурора про неможливість прийняття рішення про припинення лікування ОСОБА_6 з урахуванням таких даних про обставини прийому ним ліків та наслідки, які в результаті цього наставали, а також даних про його соціальні зв`язки та наявність належних умов проживання, заслуговують на увагу, а тому суд вважає, що достатніх даних для прийняття рішення про задоволення поданої стосовно ОСОБА_6 заяви матеріали справи не містять і ході судового розгляду справи здобуто не було, а тому у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст. 376, 537,539 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні заяви директора КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР про припинення застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяОСОБА_1