Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/613/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 206-2 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2020 р.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 30 серпня 2020 року.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2020 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 30.07.2020.
Своє рішення суддя мотивував тим, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховувалось, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, раніше не судимий, не має на утриманні малолітніх дітей, не працює. За вчинення одного із злочинів, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Окрім того, обвинувачений протягом тривалого часу переховувався від суду, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.
Також суд оцінив суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та ймовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.
Враховуючи, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується, до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд визнав за доцільне продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2020 та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Обґрунтовує свої вимоги тим, зареєстрований та має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 . Одружений з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та має малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Має дохід, на обліку у психіатра не перебуває, у вчиненні інших кримінальних правопорушень не обвинувачується.
Ухилятися від суду не збирається, в ході досудового розслідування надавав допомогу у розкритті злочину, вину свою визнав.
Вважає необґрунтованими доводи судді про те, що в разі незастосування тримання під вартою існують ризики вчинення інших кримінальних правопорушень та впливу на свідків, а прокурор не надав доказів на підтвердження їх існування. При цьому матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник-адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2020 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що як вбачається із змісту ухвали, рішення вмотивоване тим, що обвинувачений переховувався від суду і на момент розгляду клопотання цей ризик продовжує існувати. Незаконність рішення суду полягає у тому, що воно не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки його висновки не підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Вказує, що обвинувачений перебуває під вартою з дні затримання 09.01.2020 на підставі ухвали суду від 10.01.2020. На стадії досудового розслідування запобіжний захід обирався у вигляді особистого зобов`язання. Розгляд справи вже розпочався по суті, обвинувачений дав показання та визнав вину. Потерпіла в суд не з`являється і подала заяву про розгляд справи за її відсутності, її права відновлені. Свідки проживають в різних містах, впливати на них не є можливим.
Зазначає, що обвинувачений має зареєстроване та постійне місце проживання у АДРЕСА_1 ; має на утриманні неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки. Інші ризики відсутні.
Вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в його інтересах, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.
У провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження № 0000202 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на два місяці, до 30.08.2020.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.
З огляду на наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, не встановлено. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчений з об`єктивних причин.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2 України, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Обвинувачений ОСОБА_6 , при застосуванні стосовно нього менш суворих запобіжних заходів, тривалий час переховувався від суду, у зв`язку з чим судом оголошувався його розшук та зупинялось судове провадження до його розшуку.
Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи зазначене колегія суддів визнає за реальну можливість ухилення ОСОБА_6 від правосуддя у разі зміни на більш м`який, ніж обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, попри відсутність судимості ОСОБА_6 , визнання ним вини та, з доводів апеляційних скаргах, наявність у нього соціальних зв`язків і доходу.
Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням зазначеного, безпідставними є доводи апелянтів про відсутність доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Інших доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду скарги.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 30 серпня 2020 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3