Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/542/20
Провадження № 1-кс/670/137/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року смт. Віньківці
Слідчий суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці клопотання заступника начальника Віньковецького ВнП - начальника СВ Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 08.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Віньковецького районного суду з клопотанням про арешт майна звернувся заступник начальника Віньковецького ВнП - начальник СВ Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , у якому просив накласти арешт шляхом тимчасового позбавлення права фактичного володільця ОСОБА_4 та третіх осіб на відчуження, розпорядження та користування наступним майном: предмет зовні схожий на ніж із руків`ям чорного кольору, 1 полімерна стяжка чорного кольору із маркуванням «ХGS 8», 4 відрізки скотчу, 1 полімерна стяжка чорного кольору із маркуванням «ХGS 1», мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1136», 1 жіночий гаманець коричневого кольору, 1 планшет сірого кольору марки «Huawei».

В обґрунтування клопотання зазначається, що 08.09.2020 року близько 01 години, двоє невстановлених осіб, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , через незачинене вікно проникли у житловий будинок та із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, відносно ОСОБА_4 , заволоділи грошовими коштами в сумі 2000 доларів США, 40 000 гривень, мобільним телефоном, алкогольними напоями, продуктами харчування, спричинивши останній матеріальної шкоди.

Дане кримінальне провадження зареєстровано до ЄРДР за № 0000142 від 08.09.2020 року за ч. 3 ст. 187 Кримінального Кодексу України.

У вказаному кримінальному провадженні повідомлення про підозру жодній особі не оголошувалося.

08.09.2020 року проведено огляд домогосподарства по АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено предмети,які є знаряддям вчинення злочину та мають відношення до вказаного кримінального провадження.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 08.09.2020 року вказане майно, яке виявлено та вилучено під час огляду визнано речовими доказами, а саме: предмет зовні схожий на ніж із руків`ям чорного кольору, 1 полімерна стяжка чорного кольору із маркуванням «ХGS 8», 4 відрізки скотчу, 1 полімерна стяжка чорного кольору із маркуванням «ХGS 1», мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1136», 1 жіночий гаманець коричневого кольору, планшет сірого кольору марки «Huawei».

Виходячи з того, що ОСОБА_4 , являється фактичним розпорядником вище вказаного майна, з метою уникнення можливості знищити чи приховати його від органів досудового слідства постає необхідність у накладенні арешту на майно, яка обґрунтовується із всебічним, повним та неупередженим дослідженням обставин кримінального провадження.

У судове засідання слідчий, прокурор, та ОСОБА_4 не з`явились, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Тому з огляду на положення ч. 1 ст. 172 КПК України, згідно з якою неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалось.

Вивчивши клопотання,дослідивши матеріали, слідчий суддя доходить такого.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.
Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В силу вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При зверненні до суду із клопотанням про арешт майна слідчим дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, щодо строку звернення до слідчого суді із таким клопотанням, а також клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що згідно витягу з ЄРДР від 08.09.2020 року № 0000142, 08.09.2020 року близько 01 години, двоє невстановлених осіб, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , через незачинене вікно проникли у житловий будинок та із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, відносно ОСОБА_4 , заволоділи грошовими коштами в сумі 2000 доларів США, 40 000 гривень, мобільним телефоном, алкогольними напоями, продуктами харчування, спричинивши останній матеріальної шкоди.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.09.2020 року, на домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж із руків`ям чорного кольору, полімерну стяжку чорного кольору із маркуванням «ХGS 8», 4 відрізки скотчу, полімерну стяжку чорного кольору із маркуванням «ХGS 1», мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1136», жіночий гаманець коричневого кольору, планшет сірого кольору марки «Huawei».

Постановою про визнання предмету речовим доказом, прилученням до справи до справи речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.09.2020 року, предмет зовні схожий на ніж із руків`ям чорного кольору, полімерну стяжку чорного кольору із маркуванням «ХGS 8», 4 відрізки скотчу, полімерну стяжку чорного кольору із маркуванням «ХGS 1», мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1136», жіночий гаманець коричневого кольору, планшет сірого кольору марки «Huawei», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000142.

Таким чином, слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра про вчинення злочину, вилучені 08.09.2020 року під час проведення огляду речі визнані речовими доказами, є необхідність у накладенні арешту, оскільки існує ризик того, що це майно може бути пошкоджене, зіпсоване чи втрачене, що призведе до втрати слідів, які матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, ст. 167, ст. 168, ст. 170, ст. 171, ст. 172, ст. 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно: предмет зовні схожий на ніж із руків`ям чорного кольору, 1 полімерна стяжка чорного кольору із маркуванням «ХGS 8», 4 відрізки скотчу, 1 полімерна стяжка чорного кольору із маркуванням «ХGS 1», мобільний телефон марки «NOKIA» модель «1136», 1 жіночий гаманець коричневого кольору, 1 планшет сірого кольору марки «Huawei», шляхом тимчасового позбавлення права фактичного володільця ОСОБА_4 та третіх осіб на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на заступника начальника Віньковецького ВнП - начальника СВ Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Віньковецького районного суду ОСОБА_1