Справа № 438/612/20
Провадження № 1-кп/438/74/2020
В И Р О К
іменем України

14 грудня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0000184 від 04 травня 2020 року,
стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо освітою, одруженого, має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зі слів обвинуваченого середньомісячний дохід становить 6000 (шість тисяч) гривень, раніш не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.185 КК України,
за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 02 травня 2020 року близько 10 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав з дивану, розміщеного у кімнаті вищевказаної квартири мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1300 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку фактично визнав повністю та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що разом із своєю знайомою ОСОБА_7 перебував в гостях потерпілої ОСОБА_6 близько двох діб. Із дозволу потерпілої користувався у квартирі телефоном останньої. Зранку 02 травня 2020 року, скориставшись тим, що свідок ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 спали, без дозволу потерпілої, забрав з дивану телефон останньої та поклав його до кишені своїх штанів. Обвинувачений, мав на меті лише користуватись даним телефоном, проте, вийшовши з квартири, виключив з телефону сім-карту. Цього ж дня, зазначений телефон через свого знайомого ОСОБА_10 здав у ломбард, оскільки не мав грошей. Отриману суму кредиту у розмірі 500 гривень використав на власні потреби. Обвинуваченому відомо, що потерпіла викупила зазначений телефон у ломбарді. Потерпілій майнову шкоду, завдану злочином, не повернув. Не заперечує вартість викраденого майна.
Просить суд суворо не карати, обрати покарання у виді штрафу.
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується наступними доказами по справі, дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 про те, що у її квартирі за адресою АДРЕСА_4 1-2 травня 2020 року гостювала її знайома ОСОБА_7 разом із обвинуваченим. Зі згоди потерпілої, обвинувачений користувався її мобільним телефоном. Зранку 02 травня цього року, обвинувачений залишив квартиру потерпілої. Вечером цього ж дня потерпіла виявила пропажу телефону, відповідно запідозрила у крадіжці обвинуваченого. Телефонувала до ОСОБА_7 щоб обвинувачений повернув телефон. 04 травня 2020 року звернулась із відповідною заявою до працівників поліції. Від останніх взнала, що обвинувачений здав її телефон у ломбард. Потерпіла викупила у ломбарді телефон. Майнова шкода обвинуваченим не відшкодована. При обранні міри покарання покладається на думку суду;

показаннями свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні проте, що точної дати не пам`ятає до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_3 та запропонував свідку здати у ломбард належний останньому мобільний телефон. Свідок погодився та здав у ломбард зазначений телефон, отримавши 500 гривень, які передав обвинуваченому.

Крім показів потерпілої та свідка, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується і документальними доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду:

даними протоколу огляду місця події від 04 травня 2020 року із фототаблицею, де місцем огляду було місце події вчинення кримінального правопорушення, а саме квартира АДРЕСА_3 (а.с.54-57);

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08 травня 2020 року із фототаблицею за участі підозрюваного ОСОБА_3 під час проведення якого останній добровільно надав покази про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, було також послідовно відтворено дії підозрюваного при вчиненні кримінального правопорушення (а.с.37-42);

даними протоколу огляду предмету від 06 травня 2020 року, зокрема мобільного телефону «Samsung Galaxy J5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , золотистого кольору (а.с.43-47);

даними постанови про визнання речового доказу та передачу його на зберігання від 06 травня 2020 року, відповідно до якого мобільного телефону «Samsung Galaxy J5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом (а.с.36), та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 згідно розписки (а.с.46);

даними протоколу огляду предмету від 08 травня 2020 року, зокрема договору застави №120.20.1034 від 02.05.2020., з якого вбачається що заставодавцем предмету застави мобільного телефону «Samsung Galaxy J5» являється ОСОБА_10 (а.с.47-48);
даними постанови про визнання речового доказу від 08 травня 2020 року, відповідно до якого договір застави №120.20.1034 від 02.05.2020., визнано речовим доказом (а.с.34), та долучено до матеріалів справи;

даними довідки про вартість майна за №393 від 07 травня 2020 року, зокрема мобільного телефону «Samsung Galaxy J5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 становить 1300 гривень.

Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обвинувачений ОСОБА_3 здійснив цілеспрямовані дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, зокрема, перебуваючи у квартирі потерпілої, скориставшись тим, що потерпіла спала, таємно викрав належний останній мобільний телефон. У подальшому обвинувачений реально розпорядився зазначеним майном, здавши викрадений телефон у ломбард.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до кримінальних проступків.
Обставин, які пом`якшують покарання, а також обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття.
Зокрема, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні хоча і визнано в обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, проте така обставина носить лише формальний характер. Каяття передбачає, крім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини, щирий осуд своєї поведінки, які мають втілюватися в намаганні компенсувати збитки, завдані таким злочином, та бажанні виправити наслідки такого кримінального поступка. Факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку повинен знайти своє відображення в певних діях обвинуваченого після вчинення злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, раніш не судимого, має постійне місце проживання, одруженого, має неповнолітнього сина, не працюючого, наявність не відшкодованої майнової шкоди, заподіяної вчиненим кримінального проступку, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді штрафу, беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про те, що результати оцінки правопорушника не показали високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді штрафу, що є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто)гривень.
Речові докази у справі: мобільного телефону «Samsung Galaxy J5», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній; договір застави №120.20.1034 від 02.05.2020.- залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1