Справа 556/2339/19
Номер провадження 1-кп/556/144/2020
Справа № 556/2339/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2020 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець кримінальне провадження №0000450 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -

за ст.122 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 02 листопада 2019 року близько 10 години в АДРЕСА_1 умисно наніс один удар металевим ломом в область передпліччя лівої руки та ліву тім`яну ділянку голови потерпілого ОСОБА_8 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівої тім`яної ділянки, закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки із зміщенням, які відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, яке виразилось в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину та пояснив в судовому засіданні, що конфлікт між ним та потерпілим виник з вини ОСОБА_9 , якій лаявся і нецензурно виражався в адресу ОСОБА_10 на вулиці біля будинку. Він дійсно наніс ОСОБА_11 один удар металевим ломом, який попав по голові та по руці потерпілого. Щиро розкаюється у вчиненому, не бажав настання таких наслідків. Просив суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому та підтвердив фактичні обставини справи, приймаючи до уваги згоду представника потерпілого, а також те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, у відповідності до ч.3, 4 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд переконався, що ОСОБА_5 безсумнівно діє добровільно, повністю усвідомлює зміст пред`явленого йому обвинувачення та його правову кваліфікацію, правильно розуміє зміст фактичних обставин справи. Також обвинуваченому роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що ОСОБА_12 погодився.

Кваліфікацію дій ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України суд вважає правильною, і такою, що доведена у судовому засіданні.

При обранні міри покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 у відповідності до п.1) ч.1 ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ОСОБА_12 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, є інвалідом 3-ої групи, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_5 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не становить небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що є підставою для обрання відносно ОСОБА_5 міри покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України. Одночасно суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з встановленням мінімально можливого іспитового строку у відповідності до правил ст.ст.75, 76 КК України.

З приводу цивільного позову потерпілого судом встановлено наступне.

ОСОБА_8 заявлено позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, в т.ч. матеріальної шкоди на суму 3784,1 грн, моральної шкоди на суму 40000 грн.

В судовому засіданні представник потерпілого підтримала позов в повному обсязі, обвинувачений заперечив позов в частині стягнення матеріальної шкоди, вважаючи її недоведеною, в частині стягнення моральної шкоди визнав позов частково, на суму 5000 грн.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно статті 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Таким чином позивач ОСОБА_8 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок даної події має право на відшкодування за рахунок винної особи витрат, викликаних необхідністю лікування та придбання ліків тощо.

З приводу відшкодування цих витрат судом встановлено наступне. Позивачем в цій частині пред`явлено вимогу про стягнення витрати на придбання ліків та проїзд до м.Рівне в сумі 3784,1 грн, що підтверджується медичними документами, а також копіями квитанцій та чеків.

Доводи представників цивільного відповідача про те, що докази придбання ліків є неналежними, повністю спростовані в судовому засіданні дослідженими матеріалами справи і не спростовують тверджень позивача.

Зокрема, аналізом копій платіжних документів (чеків), наданих потерпілим, а також його медичних документів - епікризу, медичних карток, рецептів, встановлено, що за період лікування, починаючи з 02.11.2019 року, у відповідності до лікарських призначень, відображених в медичних документах, ОСОБА_13 витратив на придбання ліків та медичних товарів, проходження медичних обстежень (рентген) 3784,1 грн, і вказані кошти підлягають відшкодуванню відповідачем. При цьому суд приймає до уваги, що потерпілим придбано саме ті ліки та медичні препарати, які відображено в медичних документах. Також належно доведено факт перебування потерпілого ОСОБА_14 в м.Рівне 11.12.2019 року, оскільки в цей день він звертався за медичною консультацією до лікаря-травматолога Рівненської обласної консультативної поліклініки. З огляду на це, витрати на проїзд до м.Рівне, на думку суду, також підлягають відшкодуванню.

З приводу стягнення моральної шкоди судом встановлено наступне.

Як вбачається зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом вказаних норм та судової практики, зокрема постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, які спричинили негативні наслідки та вплинули на його подальше життя. Так, внаслідок вищезазначеної події позивач отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого зазнав фізичного болю, моральних страждань, а також раптових та суттєвих змін у звичному укладі свого життя, тривалий час лікувався, його звичний життєвий порядок зазнав вимушених негативних змін.

Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на психологічну реабілітацію, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Сукупність цих обставин, які в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, на думку суду, свідчить про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, розмір якого, виходячи із вимог розумності та справедливості, а також враховуючи визнання позову саме в цій частині обвинуваченим ОСОБА_12 , суд визначає в розмірі 5000 грн.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 3784 (три тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн. 10 коп, моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн, а всього стягнути 8784 (вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 10 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити копію вироку потерпілому, представнику потерпілого та захисникам.

Суддя:
ОСОБА_1

ОСОБА_1