Провадження №11-сс/801/32/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі:

власниці майна ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали провадження №0000795 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року, якою накладено арешт на майно, яке вилучено в ході огляду місця події 28.11.2020, а саме: автомобіль марки: «Hyundai Accent», державний номерний знак: НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_6 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 та який поміщено на територію спеціального майданчику,
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року, якою накладено арешт на майно, яке вилучено в ході огляду місця події 28.11.2020, а саме: автомобіль марки: «Hyundai Accent», державний номерний знак: НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_6 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 та який поміщено на територію спеціального майданчику, ГУНП у Вінницькій області для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів, що за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30-32. Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що автомобіль «Hyundai Accent», державний номерний знак: НОМЕР_1 , який було вилучено під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слід накласти арешт на даний автомобіль.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, клопотання слідчого задовольнити частково, накласти арешт на автомобіль «Hyundai Accent», державний номерний знак: НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження та передати його на відповідальне зберігання власниці, мотивуючи його тим, що минув місяць з моменту ДТП, цього часу було достатньо для проведення всіх необхідних слідчих дій в тому числі огляду автомобіля експертом, а тому його передача на зберігання власнику не завдасть шкоди цілям кримінального провадження.
Зазначає, що даний автомобіль також використовується для забезпечення всім необхідним її батьків, які проживають в с. Гавришівка та потребують сторонньої допомоги.
Крім того, зазначає, що клопотання слідчого про арешт вищезазначеного автомобіля розглядався без участі власниці, яка не була належним чином повідомлена про час та місце його розгляду, про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді їй стало відомо лише 23.12.2020 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали нею не пропущено.
Заслухавши ОСОБА_6 та її адвоката ОСОБА_10 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Його завданням є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.
Положеннями частин 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманою неправомірної вигоди, а у випадку, коли арешт майна потрібен для забезпечення збереження речових доказів, він накладається за наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.173 КПК України, повинен урахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, згідно з приписом частини четвертої цієї ж статті застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначається на інтересах інших осіб.
Ці вимоги кримінального процесуального закону в повній мірі ні прокурором, ні слідчим суддею додержані не були.
Положеннями ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності, яке є непорушним.
Вимогами ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожній особі мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.
Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення та слідчим не доведено у повному обсязі сукупність підстав чи розумних підозр, а також завдань для арешту автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 і фактичного тимчасового позбавлення права власності ОСОБА_6 .
З урахуванням вищенаведеного, на думку колегія суддів, розумним та співрозмірним буде накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 заборонивши їй вчиняти будь-які дії щодо його відчуження та передати даний транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
В ході апеляційного розгляду слідчий ОСОБА_8 пояснив, що передача автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_6 не зашкодить кримінальному провадженню.
Слідчий суддя накладаючи арешт на автомобіль марки Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 в оскаржуваній ухвалі не вказав заборону або обмеження користування, розпорядження даним автомобілем.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

Керуючись ст.ст.170, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2020 року, якою накладено арешт на автомобіль марки: «Hyundai Accent», державний номерний знак: НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai Accent», державний номерний знак: НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_6 , заборонивши їй вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, та передати даний транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4