Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1820/20
Провадження № 1-кп/553/261/2020
У Х В А Л А
Іменем України

30.10.2020 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,
представників потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
адвоката ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000597 відносно ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2020 року відносно кожного з ОСОБА_17 , ОСОБА_5 . ОСОБА_18 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2020 року та від 20.08.2020 року та ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.09.2020 року.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано наявність ризиків, визначених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,дані про його особу, а також те, що він є особою, яка не працює, а відтак не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, є жителем іншої області, обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі, що в сукупності дає підстави для висновку, що він перебуваючи на свободі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
При обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,оскількивін підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі, не має постійного місця роботи та, відповідно, стабільного доходу, заощаджень, міцних соціальних зв`язків, що в сукупності дає підстави для висновку, що перебуваючи на свободі він може вчинити інше кримінальне правопорушення,переховуватись від органів досудового розслідування та суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що він не має постійного чи тимчасового місця роботи та офіційних джерел доходу, соціальних зв`язків,підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання на строк до 12 років позбавлення волі, й ці обставини у сукупності дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку тримання під вартою кожного з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для застосування вказаних запобіжних заходів, не зникли, перебуваючи на волі вони можуть ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які недопитані судом, з метою відмови від надання чи зміни показань, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проти задоволення клопотань прокурора заперечували. Захисники вказували на необґрунтованість доцільності подальшого застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою до обвинувачених, недоведеність прокурором існування на теперішній час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Вказували на наявність підстав для застосування до кожного з обвинувачених запобіжного заходу у виді домашнього арешту та просили при вирішенні клопотання прокурора врахувати дані щодо сімейного стану та стану здоров`я обвинувачених. Також наголошували на тому, що визначений при обранні запобіжного заходу розмір застави значно перевищує максимальну межу, встановлену в ст. 182 КПК України, та є завідомо непосильним для обвинувачених, у зв`язку з чим просили суд зменшити розмір застави щодо кожного з їх підзахисних.

При вирішенні клопотань прокурора суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює та не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків і постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів та вчинені ним в складі організованої групи. З урахуванням наведеного, ступеню тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та ступеню участі у їх вчиненні, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, віку, міцності соціальних зв`язків в місці його проживання, репутації, стану здоров`я, майнового стану, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи доводи, наведені захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 , суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та, відповідно, на час вирішення питання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні мав на утриманні малолітню дитину, сімейний стан поряд з іншими відомостями про особу обвинуваченого були враховані під час застосування запобіжного заходу щодо нього.
Встановлені судом дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать, що він до затримання офіційно не працював, не мав стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів,що вчинені в складі організованої групи. З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, його вік, репутацію, майновий стан,суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про наявність у нього постійного місця проживання в м. Полтаві жодними об`єктивними доказами не підтверджуються, обставини щодо особи обвинуваченого, якими захисникобґрунтовує відсутність підстав для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання пі вартою, були відомі обвинуваченому та його захиснику на час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження, й, на переконання суду, самі по собі не можуть доводити безпідставність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує, що він не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, що вчинені в складі організованої групи. З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, його вік, репутацію, майновий і сімейний стан, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи доводи, наведені захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_9 в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та, відповідно, на час вирішення питання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні мав на утриманні малолітню дитину, мати похилого віку, ці обставини поряд з іншими відомостями про особу обвинуваченого, в тому числі даними щодо його стану здоров`я, були враховані під час застосування запобіжного заходу щодо нього. Подані захисником суду медичні документи щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 не містять даних про те, що його утримання в умовах ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" є неможливим.
Під час обрання запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слідчим суддею в ухвалах від 07.05.2020 року вирішене питання щодо розміру застави, обґрунтовано підстави визначення застави в сумі 2497192 грн. 00 коп. щодо кожного з обвинувачених, тобто у розмірі, що перевищує максимальний розмір, визначений в ч. 5 ст. 182 КПК України, взято до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , конкретні обставини їх вчинення, дані про їх особи, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, та визначено заставу у вищевказаному розмірі, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Жодних даних, які свідчать про зміну та виникнення нових обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, як і нових даних, що впливають на розмір застави, визначений кожному з них під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною захисту не наведено та судом не встановлено.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також те, що, на переконання суду, застосування до кожного з них іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особи обвинувачених, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно кожного з них на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 13 год. 00 хв. 30 жовтня 2020 року по 13 год. 00 хв. 28 грудня 2020 року включноз застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2020 року в розмірі 2497192 грн. 00 коп.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, починаючи з 13 год. 00 хв. 30 жовтня 2020 року по 13 год. 00 хв. 28 грудня 2020 року включно з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2020 року в розмірі 2497192 грн. 00 коп.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, починаючи з 13 год. 00 хв. 30 жовтня 2020 року по 13 год. 00 хв. 28 грудня 2020 року включно з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2020 року в розмірі 2497192 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1