УХВАЛА

08 вересня 2020 року
м. Київ
Провадження № 13-60зво20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

перевірила заяву ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року щодо нього за виключними обставинами і
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_19 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 365 Кримінального кодексу України (далі - КК України) із застосуванням ст. 69 КК України на строк 5 років із позбавленням права обіймати посаду судді протягом трьох років; за ч. 2 ст. 375 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_19 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посаду судді протягом трьох років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_19 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_19 позбавлено спеціального класу судді.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року в частині засудження ОСОБА_19 за ч. 3 ст. 365 КК України скасовано і справу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року закрито за відсутності в діянні складу злочину.
Цією ж ухвалою вирок змінено, а саме перекваліфіковано дії ОСОБА_19 з ч. 2 на ч. 1 ст. 375 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю три роки; звільнено ОСОБА_19 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 375 КК України, на підставі ст. 49 КК України; виключено з вироку призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України та про позбавлення заявника кваліфікаційного класу на підставі ст. 54 КК України. В решті вирок залишено без зміни.
Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2020 року заяву засудженого ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата).
14 липня 2020 року до Великої Палати надійшла вказана вище заява ОСОБА_19 . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2020 року вказану заяву передано судді-доповідачу ОСОБА_20 .
Суддею Великої Палати ОСОБА_20 заявлено самовідвід, оскільки, на його думку, він не може брати участі у провадженні за заявою ОСОБА_19 тому, що як суддя брав участь у розгляді касаційної скарги заявника і прокурора на вищевказаний вирок апеляційного суду.
Ухвалою Великої Палати від 26 серпня 2020 року заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_20 задоволено. Відведено суддю ОСОБА_20 від участі у розгляді заяви ОСОБА_19 у провадженні № 13-60зво20.
Провадження № 13-60зво20 за заявою ОСОБА_19 передано для визначення судді-доповідача у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК. На підставі розпорядження керівника апарату Верховного Суду № 12/0/30-20 від 01 вересня 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2020 року вказану заяву передано судді-доповідачу ОСОБА_1 .
Суддею Великої Палати ОСОБА_21 заявлено самовідвід, оскільки, на її думку, вона не може брати участі у провадженні за заявою ОСОБА_19 тому, що як суддя брала участь у розгляді касаційної скарги заявника і прокурора на вищевказаний вирок апеляційного суду.
Ухвалою Великої Палати від 02 вересня 2020 року заяву про самовідвід судді Великої Палати ОСОБА_21 задоволено. Відведено суддю ОСОБА_21 від участі у розгляді заяви ОСОБА_19 у провадженні № 13-60зво20.
Як убачається з заяви засудженого, останній зазначає, що 11 червня 2020 року Конституційний Суд України постановив рішення у справі за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 375 КК України, яким визнав положення статті 375 КК України неконституційними.
У своїй заяві ОСОБА_19 просить переглянути за виключними обставинами вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року та скасувати вищевказані судові рішення, закрити провадження по справі за відсутності в його діяннях складу кримінального злочину.
Перевіривши наведені у заяві доводи, Велика Палата вважає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_19 необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України виключною обставиною визнається встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.
Згідно із ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.
Рішенням від 11 червня 2020 року № 7-р/2020 (справа № 1-305/2019 (7162/19)) Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 375 КК України.

Заявник просить скасувати не лише ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року, а й вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року. Таким чином, вбачається, що заявник не погоджується як з рішенням суду першої інстанції, так і з рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
З огляду на викладене,судом, який першим розглянув кримінальне провадження щодо заявника і застосував положення ст. 375 КК України, які визнані такими, що не відповідають Конституції України, в розумінні ч. 1 ст. 463 КПК України, є суд першої інстанції, а саме Апеляційний суд Чернігівської області.

Ураховуючи наведене, повноваження для відкриття провадження за заявою ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року щодо нього за виключними обставинами у Великої Палати відсутні.
Отже, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_19 потрібно відмовити, а заяву з усіма доданими матеріалами повернути заявнику.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 459, 463, 464 КПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_19 про перегляд вироку Апеляційного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року за виключними обставинами.
Заяву з усіма доданими матеріалами повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_17 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_18