Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/367/2021 Справа № 641/8073/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою,не працюючої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь (злочинів), передбаченого ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , у листопаді 2019 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного виготовлення та з метою подальшого збуту продукції порнографічного характеру переслідуючи корисливий мотив, за допомогою свого мобільного телефону Meizu Mi A2, з вмонтованою в нього камерою, шляхом фотографування статевого акту між собою та невстановленим чоловіком, виготовила зображення порнографічного характеру, які почала зберігати у своєму мобільному телефоні для їх подальшого збуту.
В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут зображень порнографічного характеру, діючи з корисливим мотивом та з метою наживи, ігноруючи основні засади моральності і принципи статевої моралі в суспільстві, у листопаді 2019 року, точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, скориставшись власним мобільним телефоном Meizu Mi A2, розмістила на створеній нею заздалегідь інтернет-сторінці веб-ресурсу «meendorus.net» з нік-неймом « НОМЕР_1 » частину раніше виготовлених нею зображень порнографічного характеру.
03.02.2020 року більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 познайомившись з раніше невідомим їй чоловіком через інтернет-сторінку веб-ресурсу «meendorus.net», продовжила з ним переписку зі свого мобільного телефону використовуючи номер НОМЕР_2 через мессенджер «Viber», у ході якої 03.02.2020 року оголосила свої умови, а саме за оплату у розмірі 300 грн., шляхом переведення на її банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , вислати раніше не знайомому їй чоловіку ОСОБА_6 , свої особисті зображення порнографічного характеру у кількості 16 штук, на що останній погодився.
ОСОБА_6 03.02.2020 року о 23 год. 53 хв. перебуваючи по вул. Пушкінській, 135/139 поряд з ТЦ «РОСТ» використовуючи можливості банківського терміналу переказав вищезазначену суму грошей на банківську картку ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 переконавшись, що на її банківську картку надійшли грошові кошти від ОСОБА_6 , 03.02.2020 року о 23 год. 57 хв. перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, з метою збуту продукції порнографічного характеру переслідуючи корисливий мотив, за допомогою свого мобільного телефону Meizu Mi A2 використовуючи мессенджер «Viber» зі свого мобільного телефону відправила на мобільний телефон ОСОБА_6 , який у той момент перебував по АДРЕСА_2 поряд з ТЦ «РОСТ» зображення порнографічного характеру у кількості 16 штук, які відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 2418/20 від 18.02.2020 року, відносяться до продукції порнографічного характеру.
Тобто, 03.02.2020 року о 23 год. 57 хв. ОСОБА_6 , придбав у ОСОБА_4 вищевказану продукцію порнографічного характеру за 300 грн. 00 коп., отримавши зображення на свій мобільний телефон.

Окрім того, 22.04.2020 року більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 познайомившись з раніше невідомим їй чоловіком через інтернет-сторінку веб-ресурсу «meendorus.net», продовжила з ним переписку зі свого мобільного телефону використовуючи номер НОМЕР_2 через мессенджер «Viber», у ході якої 22.04.2020 року оголосила свої умови, а саме за оплату у розмірі 400 грн., шляхом переведення на її банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , вислати раніше не знайомому їй чоловіку ОСОБА_7 , свої особисті зображення порнографічного характеру у кількості 10 штук, на що останній погодився.
ОСОБА_7 22.04.2020 року о 11 год. 00 хв. перебуваючи по вул. Державінській, 38 у м. Харкові використовуючи можливості банківського терміналу переказав вищезазначену суму грошей на банківську картку ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 переконавшись, що на її банківську картку надійшли грошові кошти від ОСОБА_8 22.04.2020 року 0 11 год. 04 хв. перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, повторно з метою збуту продукції порнографічного характеру, діючи з корисливим мотивом за допомогою свого мобільного телефону Meizu Mi A2 використовуючи мессенджер «Viber» зі свого мобільного телефону відправила на мобільний телефон ОСОБА_7 , який у той момент перебував по АДРЕСА_3 зображення порнографічного характеру у кількості 10 штук, які відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 2454/20 від 13.05.2020 року, відноситься до продукції порнографічного характеру.
Тобто, 22.04.2020 року о 11 год. 04 хв. ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_4 вищевказану продукцію порнографічного характеру за 400 грн. 00 коп., отримавши зображення на свій мобільний телефон.

Окрім того, 22.06.2020 року біль точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 познайомившись з раніше невідомим їй чоловіком через інтернет-сторінку веб-ресурсу «meendorus.net», продовжила з ним переписку зі свого мобільного телефону використовуючи номер НОМЕР_2 через мессенджер «Viber», у ході якої 22.06.2020 року оголосила свої умови, а саме за оплату у розмірі 400 грн., шляхом переведення на її банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , вислати раніше не знайомому їй чоловіку ОСОБА_9 свої особисті зображення порнографічного характеру у кількості 10 штук, на що останній погодився.
ОСОБА_9 22.06.2020 року о 11 год. 10 хв. перебуваючи по АДРЕСА_4 використовуючи можливості банківського терміналу переказав вищевказану суму грошей на банківську картку ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 переконавшись, що на її банківську картку надійшли грошові кошти від ОСОБА_9 22.06.2020 року о 11 год. 14 хв. перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, діючи умисно, повторно з метою збуту продукції порнографічного характеру, діючи з корисливим мотивом за допомогою свого мобільного телефону Meizu Mi A2 використовуючи мессенджер «Viber» зі свого мобільного телефону відправила на мобільний телефон ОСОБА_9 , який у той момент перебував по АДРЕСА_4 зображення порнографічного характеру у кількості 10 штук, які відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 2489/20 від 17.08.2020 року, відноситься до продукції порнографічного характеру.
Тобто, 22.06.2020 року о 11 год. 14 хв. ОСОБА_9 придбав у ОСОБА_4 вищевказану продукцію порнографічного характеру за 400 грн. 00 коп., отримавши зображення на свій мобільний телефон.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчинені злочину визнала повністю, у скоєному розкаялася, та пояснила, що у листопаді 2019 року за допомогою свого мобільного телефону виготовила зображення порнографічного характеру, та пізніше розмістила частину вказаних зображень на веб-ресурсі «meendorus.net», під нік-неймом ОСОБА_10 НОМЕР_1 ». 03.02.2020 року вона познайомилась з раніше невідомим їй чоловіком через веб-ресурс «meendorus.net», та домовилася з ним, що він придбає у неї за 300 грн. зображення порнографічного характеру у кількості 16 штук. Вказані зображення вона надіслала зі свого мобільного телефону за допомогою мессенджера «Viber». Також пояснила, що 22.04.2020 року вона познайомилась з раніше невідомим їй чоловіком через інтернет-сторінку «meendorus.net», та домовилася з ним, що він придбає у неї за 400 грн. зображення порнографічного характеру у кількості 10 штук, які надіслала зі свого мобільного телефону за допомогою мессенджера «Viber». Окрім того, 22.06.2020 року вона познайомилась з раніше невідомим їй чоловіком через веб-ресурсу «meendorus.net», продовжила з ним переписку зі свого мобільного телефону, та пізніше домовилася з ним, що він придбає у неї за 400 грн. зображення порнографічного характеру у кількості 10 штук та надіслала зі свого мобільного телефону за допомогою мессенджера «Viber».
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованому їйзлочину, її показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченій та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень (злочинів) в судовому засіданні доведена повністю.

Скоєні ОСОБА_4 кримінальні правопорушення суд кваліфікує:

за епізодом від листопада 2019 року (точної дати в ході проведення досудового розслідуванням не встановлено), 03.02.2020 року за ч. 1 ст. 301 КК України, тобто виготовлення з метою збуту, а також збут зображень порнографічного характеру;

за епізодами від 22.04.2020 року, 22.06.2020 року за ч.3 ст. 301 КК України, тобто збут зображень порнографічного характеру, вчинений повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає її щире каяття.
Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, вона має постійне місце проживання, розлучена, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше не судима.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Суд також враховує досудову доповідь від 22.01.2021 року, складену Слобідським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області, згідно якої центр пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та становить середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), що відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів є вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

У відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, кількість епізодів злочинної діяльності, негативне ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства і ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання обвинуваченій, на думку суду буде справедливим та достатнім і сприятиме її виправленню та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, на даний час обвинувачена офіційно не працевлаштована, зважаючи на те, що обвинувачена не обіймає жодної посади, суд приходить до висновку, що до обвинуваченої можливо не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 5, 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 та призначити їй покарання:
за ч.1 ст.301 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
за ч.3 ст.301 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ мобільний телефон Meizu Mi A2, який був переданий на відповідальне зберігання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно розписки від 21.09.2020 року вважати повернутим останній.
Речові докази: роздруківку рахунку за карткою АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 № НОМЕР_3 за період часу з 03.02.2020 по 29.06.202 року на 1 аркуші; квитанцію TS204403 22/04/2020 11:00:17 вул. Державінська, 38. Опис: поповнення картки по номеру: Рахунок одержувача: 99 Сума: 400грн. комісія 7,01грн, разом 407,01грн Результат: Вдало. Transaction id:5943C90B88EF-6A18-856D-914B-D788EBD94668; роздруківку копії переписки на 49 аркушах з фото та копія чеку про переказ грошових коштів на картку ОСОБА_4 на 1 аркуші - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1