печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-банк» на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання по процесуальним рішенням кримінальному провадженні № 0000107 від 12.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-банк» на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання по процесуальним рішенням кримінальному провадженні № 0000107 від 12.02.2019 року.
В скарзі адвокат ОСОБА_3 просить визнати протиправною бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 від 02.11.2020 року про скасування постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року якою незаконно скасовано постанову прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року. Зобов`язати Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 02.11.2020 року про скасування вказаної постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року. Зобов`язати Генерального прокурора за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 від 02.11.2020 року скасувати постанову заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року року якою незаконно скасовано постанову прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року та вжити заходи щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації (відомостей) про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року, про що повідомити адвоката ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.
В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ним, зокрема, в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-банк» 02.11.2020 року було подано Генеральному прокурору клопотання про скасування постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року
Однак, станом на час звернення до слідчого судді з даною скаргою, його клопотання Генеральним прокурором не розглянуте, та жодної відповіді на нього йому не надано. Таким чином вважає, що Генеральним прокурором допущено бездіяльність, яка полягає у не розгляді його клопотання, в порядку та строки, визначені ст. 220 КПК України, а відтак просить слідчого суддю зобов`язати Генерального прокурора розглянути його клопотання про скасування постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року якою незаконно скасовано постанову прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року.
У судовому засіданні адвокат скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи та просить задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні прокурор щодо задоволення скарги заперечив просив відмовити у її задоволенні.
Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, пояснення прокурора, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, приходить до наступних висновків.
Так, згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст. 220 КПК України.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ст. 303 КПК України наряду з іншими, на досудовому провадженні заявником, підозрюваним, його захисником може бути оскаржена така бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Поряд з вказаним, вимоги ст. 220 КПК України містять імперативну вказівку прокурору щодо розгляду клопотання сторони захисту, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Так, Головним слідчим управлінням Національної поліціїУкраїни здійснювалось кримінальне провадження № 0000107 від 12.02.2019 року.
19.02.2019 року прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшим радником юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019.
26.05.2020 заступником Генерального прокурора скасовано постанову прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року.
Вказана постанова адвокату не направлялась та йому стало відомо про скасування вказаної постанови прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року, з листа від 05.06.2020 № 10/2/2-56037-19 виконуючого обов`язки начальника другого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами ОСОБА_7 .
На даний час, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000107 від 12.02.2019 року здійснюється Головним слідчим управлінням СБ України.
В подальшому, 02.11.2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах АТ «АЛЬФА-БАНК» звернувся до Генерального прокурора із клопотанням про скасування постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року про скасування постанови прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року, у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.
У відповідь на клопотання листом заступника начальника нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами ОСОБА_8 від 13.11.2020 за № 10/2/2-56037-19 було відмовлено у задоволенні клопотання.
АТ «АЛЬФА-БАНК» в рамках кримінального провадження наділене статусом представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ст. 64-1 КПК України протягом кримінального провадження представник юридичної особи має право заявляти клопотання, оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Рішення прокурора, згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України, приймається у формі постанови.
Однак, вимоги вказаної статті, уповноваженою особою Офісу Генерального прокурора у вказаному кримінальному провадженні не виконано належним чином, оскільки не надано відповіді у формі постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь - яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Частина 2 ст. 220 КПК України передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Статтею 123 Конституції передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури визначаються Законом України «Про прокуратуру», згідно зі ст.1 якого прокуратура становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим законом, здійснює встановлені Конституцією функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Згідно ст. 3 КПК України, надано визначення терміну «керівник органу прокуратури» та «прокурор»:
п. 9) керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень;
п. 15) прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4-1) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 7) прокурор Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 8) керівник обласної прокуратури; 9) перший заступник керівника обласної прокуратури; 10) заступник керівника обласної прокуратури; 11) керівник підрозділу обласної прокуратури; 12) заступник керівника підрозділу обласної прокуратури; 13) прокурор обласної прокуратури; 14) керівник окружної прокуратури; 15) перший заступник керівника окружної прокуратури; 16) заступник керівника окружної прокуратури; 17) керівник підрозділу окружної прокуратури; 18) заступник керівника підрозділу окружної прокуратури; 19) прокурор окружної прокуратури.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» незалежність прокурора забезпечується, зокрема, порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами, та забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора (пп.2, 3).
Частиною 1 статті 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.
Згідно з п. 7 ч. 2 статті 36 ПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.
У той же час відповідно до ч. 6 статті 36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування.
Таке становище процесуального керівника узгоджується з положеннями ч.1 зазначеної статті КПК, відповідно до якої прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Разом з чим, прокурор ОСОБА_9 не є уповноваженою особою на розгляд клопотання про скасування постанови заступника Генерального прокурора у відповідності до положень ч. 6 ст. 36КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, у тому числі є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, та, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ст. 110 КПК України процесуальне рішення прокурора приймається у формі постанови, яка повинна відповідати вимогам ч. 3 ст. 110 КПК України.
В той же час, постанова прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження повинна, окрім відповідності вимогам ч. 3 ст. 110 КПК України, повинна відповідати вимогам ч. 6 ст. 284 КПК України.
Зокрема, постанова заступника Генерального прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження повинна, окрім відповідності вимогам ч. 3 ст. 110, ч. 6 ст. 284 КПК України КПК України, повинна відповідати вимогам ч. 6 ст. 36 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 36 КПК України передбачено, що заступник Генерального прокурора має право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих у межах строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, статтею 219 КПК України встановлюються рамки в межах яких повинно бути здійснено досудове розслідування кримінального провадження, а саме - протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовженим до дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Крім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні.
Таким чином, право заступника Генерального прокурора передбачене ч.6 ст. 36 на скасування постанови прокурора від 19.02.2019 про закриття кримінального провадження № 0000107, з урахуванням положень ст. 219 КПК закінчилось на наступний день після прияйнятт прокурором нижчого рівня постанови від 19.02.2019 про закриття кримінального провадження № 0000107.
Крім того, «основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою» («Коем проти Бельгії» (22.06.2000), 102).
Так, єдиним критерієм, який дозволяє визначити, які дії чи бездіяльність органу дізнання, слідчого, прокурора, які рішення цих органів та осіб можуть бути оскаржені до суду та хто саме має право на таке оскарження, є обмеженням конституційних прав і свобод громадян або створення перепон для доступу до правосуддя.
Відповідно до ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 9 ч. 5 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 9 ч. 6 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється шляхом судового контрою у відповідності до положень ст. 7 КПК України.
Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
«Національний орган», визначений у статті 13, не обов`язково має бути судовим органом, але якщо ні, то його повноваження та гарантії, які він надає, є значущими у визначенні ефективності засобу захисту. … навіть припускаючи, що прокурор є незалежним, цей засіб не міг забезпечити заявнику допомогу» (Рішення по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 12 лютого 2007 року, п. 80).
«Метою статті 13 «є забезпечення механізму, завдяки якому особи можуть скористатися засобами судового захисту на національному рівні від порушення конвенційних прав, перед тим як вдатися до міжнародного механізму оскарження в Суді» (Рішення по справі « Кудла проти Польщі » ( Kudla v. Poland) від 26 жовтня 2000).
«Стаття 13 гарантує наявність в національному праві правових засобів, захищающих переважно права і свободи, викладені в Конвенції. Тому й вимагається, наявність правового засобу, який дозволяє компетентному національному органу з`ясувати зміст претензії, заснованої на Конвенції» (Рішення по справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey) від 18 грудня 1996 року, п. 95).
Так, відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора постановлюється ухвала, яка за результатами розгляду може бути про: скасування рішення прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити в задоволенні.
Проте, слідчий суддя самостійно не може прийняти таке рішення, яке має бути прийняте слідчим чи прокурором на виконання ухвали, прийнятої за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора.
Разом з тим, відповідно до ст. 36 ч. 6 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня.
Тому, слідчий суддя, вважає, що на підставі п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, оскільки постанова заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року прийнята з порушенням ст.ст. 36 ч. 6, 110, 284 ч. 6 КПК України, слід зобов`язати Генерального прокурора вчинити певну дію - розглянути клопотання про скасування постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року про скасування постанови від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року, й за результатами розгляду при наявності підстав передбачених КПК України, скасувати постанову заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року.
Керуючись ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 9, 24, 36, 110, 220, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, Закон України «Про прокуратуру» слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 від 02.11.2020 року про скасування постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року якою незаконно скасовано постанову прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року.
Зобов`язати Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 02.11.2020 року про скасування вказаної постанови заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року.
Зобов`язати Генерального прокурора за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 від 02.11.2020 року скасувати постанову заступника Генерального прокурора від 26.05.2020 року року якою незаконно скасовано постанову прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року та вжити заходи щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації (відомостей) про закриття кримінального провадження № 0000107 від 12.02.2019 року, про що повідомити адвоката ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1