Cправа № 750/6993/20
Провадження № 1-м/750/2/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання від заступника начальника Управління міжнародної правової допомоги начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , який засуджений вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 року до покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі, за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 210, ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом.

Заявник просить у клопотанні: визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019р.; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку, зазначивши про початок відбування строку покарання; вирішити питання щодо виконання вказаного вироку в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, у розглядуваному клопотанні також викладене клопотання про судовий розгляд без участі представника Міністерства юстиції України в судовому засіданні. Суд за вказаних обставин та з урахуванням ч.1 ст.610 КПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі представника Міністерства юстиції України.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з такого.
Вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.210 (в ред. Федерального закону від 27.12.2009 року № 377-ФЗ), ч.3 ст.30 ч.5 ст.228.1 УК РФ, та призначено покарання у виді позбавлення волі:
- за ч.2 ст.210 УК РФ (в ред. Федерального закону від 27.12.2009 року №377-ФЗ) на строк 6 (шість) років;
- за ч.3 ст.30 ч.5 ст.228.1 УК РФ на строк 9 (дев`ять) років.
У відповідності до ч.3 ст. 69 УК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання обраховувати з 03 липня 2019 року. В строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зараховано час його тримання під вартою в період з 10 листопада 2017 року до дати вступу вище вказаного вироку в законну силу включно, із розрахунку один день тримання під вартою за один день відбуття покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період до вступу вище зазначеного вироку в законну силу ОСОБА_4 залишено без змін.
Стягнено з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 18620 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять) рублів.
На вирок Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 року було подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої ухвалою Володимирського обласного суду від 17.10.2019 року вище вказаний вирок відносно засудженого ОСОБА_5 було змінено, уточнено в резулятивній частині вироку ініціали засудженого ОСОБА_5 , в решті вирок було залишено без змін.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія №5 УФСВП Росії по Іванівській області», початок строку: 10 листопада 2017 року; кінець відбуття строку 09.05.2030р.
10.02.2020 року засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив перевести його для подальшого відбуття покарання за вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019р., в Україну, громадянином якої він є.
Відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 17.10.2019р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.
Відповідно до ч.1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Згідно листів Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 27.05.2020р. та Корюківської міської ради Чернігівської області від 26.06.2020р. останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 було зареєстровано по АДРЕСА_1 .
Враховуючи, що дотримані умови передачі, визначені ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983р. (далі Конвенція), ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності та є остаточним рішенням, строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, засуджений згодний на передачу в Україну для подальшого відбування покарання, дія, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством України та була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; а також те, що і держава винесення вироку Російська Федерація, і держава виконання вироку Україна, згодні на передачу засудженої особи, суд дійшов висновку про приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ч.3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Для вирішення питання про приведення вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 року у відповідність із законодавством України необхідно співставити правову кваліфікацію інкримінованих засудженому ОСОБА_4 діянь та призначену міру покарання за УК РФ з їх аналогами в КК України.
Частина друга статті 210 УК РФ передбачає «участь у злочинному угруповуванні (злочинній організації)». В Кримінальному кодексі України цій нормі повністю відповідає ч.2 ст. 255 КК України (участь у злочинній організації), за якою передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Частина третя статті 30 ч. 5 ст. 228.1 УК РФ у даному випадку передбачають відповідальність за замах на виробництво та незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»), вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі, не доведений до кінця з обставин, що не залежали від волі винного. Українським відповідником наведеним нормам кримінального законодавства РФ виступають ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України (закінчений замах на незаконне виробництво, виготовлення та незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у особливо великих розмірах) за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Така кваліфікуюча ознака, як «використання електронних, інформаційно -телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет)» при збуті наркотичних засобів не передбачена у нормі статті 307 КК України.
Аналізуючи міру покарання, призначену за ч.3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 УК РФ та санкцію ч.3 ст. 307 КК України, слід зазначити, що санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В даному випадку, приводячи вирок Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019р. у відповідність із законодавством України, та визначаючи основне покарання за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України не слід призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна, так як за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Також, відповідно до частини 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 визначене на підставі ч.3 ст. 69 УК РФ (призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом повного чи часткового складання призначених покарань). Наведеній нормі повністю відповідає ч.1 ст. 70 КК України (призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань).

Визначення судом виду кримінально - виконавчої установи, де має відбувати покарання засуджений, законодавством України не передбачено.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з 03 липня 2019 року. В строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі необхідно зарахувати час його тримання під вартою в період з 10 листопада 2017 року по дату вступу вироку Олександрівського міського суду Володимирської області в законну силу включно, з розрахунку один день тримання під вартою за один день відбуття покарання, що відповідає ч.5 ст. 72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Щодо вирішення питання виконання вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 року в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з довідкою ФКУ «Виправна колонія №5 УФСВП Росії по Іванівській області», відносно засудженого ОСОБА_4 наявний виконавчий лист ФС №029990239 щодо стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат у розмірі 18620 рублів, але цей виконавчий лист до бухгалтерії установи не надходив. Згідно заяви засудженого ОСОБА_4 він зобов`язується сплатити стягнуті вироком Олександрівського міського суду Володимирської області процесуальні витрати за допомогою родичів.

Відповідно до ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

Оскільки у клопотанні Міністерство юстиції України також ставить питання про виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат, то з ОСОБА_4 , відповідно до вказаного вище вироку суду до федерального бюджету підлягають стягненню процесуальні витрати за надання юридичної допомоги в суді адвокатом підсудному ОСОБА_4 у розмірі 18620 рублів, тобто 6781 грн. 59 коп., так як відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 09.09.2020 року - 1 російський рубль = 0,36421000 грн., таким чином 18620 російських рублів = 6781,59 грн., які і підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь федерального бюджету Російської Федерації.
Керуючись ст.ст.3,9,12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст.372, 602, 610 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Олександрівського міського суду Володимирської області Російської Федерації від 03.07.2019 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Вирок Олександрівського міського суду Володимирської області Російської Федерації від 03.07.2019 року відносно ОСОБА_4 привести у відповідність із законодавством України.
ОСОБА_4 вважати засудженим:
за ч.2 ст. 255 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна;
за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, вважати остаточно призначеним ОСОБА_4 покарання у виді 12 (дванадцяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 03 липня 2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення з 10.11.2017 року по дату вступу вироку Олександрівського міського суду Володимирської області в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та вважати кінцем відбування покарання 09 травня 2030 року.
Надати дозвіл на виконання вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 , в частині стягнення з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави Російської Федерації процесуальних витрат, сумою до стягнення яких вважати 6781 (шість тисяч сімсот вісімдесят одну) гривню 59 коп.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1