Дата документу Справа № 334/4080/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/4680/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1003/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 7 вересня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК Україниза наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , маючи умисел на заподіяння працівникам правоохоронних органів побоїв та тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків, знаходячись біля входу до адміністративної будівлі Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 191, діючи умисно заподіяв тілесні ушкодження старшому інспектору-черговому Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та поліцейському з обліку та збереження речових доказів та озброєння Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10

18 серпня 2020 року, о 01 годині 42 хвилин, ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України (фактичний час затримання: 21 годин 17 хвилин 17.08.2020).

18 серпня 2020 року, о 19 годині 56 хвилин, ОСОБА_8 повідомлено про підозрупо кримінальному провадженню №0002428 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

До слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання слідчогопро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 . В клопотанні вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 16 жовтня 2020 року, слідчий суддя вважав доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає, що застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_8 занадто суворий. Вказує, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, вину визнає у повному обсязі і дав покази стосовно вчиненого. ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте мав місце роботи та проживання в м. Кривий Ріг, стабільний дохід, має на утриманні матір похилого віку. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На думку колегії суддів, рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою прийнято з дотриманням вищезазначених норм національного та міжнародного законодавства.

Для з`ясування зазначених обставин судом вивчено матеріали провадження, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України. На докази обґрунтованості пред`явленої підозри слідчий суддя послався в оскаржуваній ухвалі.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років.
Між тим, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення може у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від суду, суд бере до уваги серйозність висунутого останньому обвинувачення за ч. 2 ст. 345 КК України, зокрема, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшов своє підтвердження, з урахування антисоціальної поведінки підозрюваного та його поведінкою у конкретному випадку, яка характеризується у можливій спробі незаконного впливу на потерпілого. свідків у кримінальному провадженні.

Відомості про неодноразові судимості ОСОБА_8 поряд із обставинами даного провадження, що вказують на агресивність поведінки підозрюваного, з урахуванням відсутності постійного стабільного джерела доходу слід віднести до обґрунтованості ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Одночасно судом взято до уваги у якості характеризуючої інформації і неодноразові притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, відсутність сталих соціальних зв`язків.
При цьому, апеляційний суд вважає ризики, передбачені п.п. 2,4 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведеними та не підтвердженими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст. 177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

В апеляційній скарзі апелянтом не наведені аргументовані підстави на спростування висновків та рішення слідчого судді, а тому доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими відповідно до обставин, встановлених слідчим суддею.

Стороною захисту не надано документального підтвердження щодо наявності на утриманні ОСОБА_8 матері похилого віку. Крім того, з урахуванням відсутності у підозрюваного постійного доходу, таке твердження є вкрай сумнівним.

На даній початковій стадії досудового розслідування запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_8 під вартою слід визнати ефективним превентивним заходом задля досягнення дієвості кримінального провадження. Суд достатньо обгрунтував недоцільність застосування на даний час по відношенню до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Обставини висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства обумовили не визначення підозрюваному розміру застави, що узгоджується із положеннями ч.4 ст. 183 КПК України.

Колегія суддів, за доводами апеляції, не знаходить підстав для її задоволення. Оскаржувана ухвала згідно ч.1 ст. 404 КПК України переглянута в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4