Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

18 листопада 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

Захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ Луцький слідчий ізолятор апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 28 серпня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000206, -

ВСТАНОВИЛА:
Рожищенським районним судом Волинської області здійснюється розгляд кримінального провадження № 0000206 від 05.07.2020 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України.

28 серпня 2020 року ухвалою цього ж суду задоволено клопотання прокурора і продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 до 26 жовтня 2020 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , покликаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доводить, що відсутні ризики на які вказує прокурор у клопотанні.

Просить скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень і недотримання своїх процесуальних обов`язків.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що ОСОБА_5 , який на даний час утримується під вартою на підставі судового рішення, ухваленого після спливу строку оскаржуваної ухвали, раніше неодноразово судимий, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, що не знайшло заперечень з боку ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, не має постійного джерела доходу, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, і є ризик переховування від суду з метою уникнення покарання та продовження вчинення злочинної діяльності.
Перевіряючи доводи і обставини, на які вказує апелянт при апеляційному розгляді, та беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах Едуард Шабалін проти Росії від 16 жовтня 2014 року та Руслан Яковенко проти України від 04 вересня 2015 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає ухвалу суду, строк якої встановлено до 26 жовтня 2020 року, законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 28 серпня 2020 року щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до 26 жовтня 2020 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3