Провадження № 274/2390/20
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/505/20

06.10.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :
01.04.20 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.20 за № 0000137.

Запобіжний захід до обвинуваченого застосовано у виді тримання під вартою.

Прокурор клопоче про продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли і існують на даний час.

Захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання прокурора, обвинувачений вказав, що покладається на розсуд, але звичайно хотілося б запобіжний захід у виді домашнього арешту, захисник також зазначила, що цілком достатньо було б застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано 13 лютого 2020 року слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду. В подальшому строк дії запобіжного заходу було продовжено, востаннє 06.08.20. При обранні та продовженні запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України враховувалась особа, щодо якої вирішувалось питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочину та особи ризики тощо. Слідчим суддею було встановлено, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , який раніше судимий за корисливі злочини, має непогашену судимість за вчинення умисних злочинів проти власності, окрім того, на даний час від 06.01.20 ОСОБА_5 перебуває у державному розшуку за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, однак, не зважаючи на це, останній вчинив новий умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України. Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, кримінальне правопорушення класифікується як тяжкий злочин, свідками або очевидцями якого є його знайомі, а тому перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни наданих раніше ними показань та уникнення кримінальної відповідальності. Разом з тим, ОСОБА_5 не працює, постійного джерела доходів не має, не одружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, не має постійного місця проживання та зазначає фактичне місце проживання, що свідчить про те, що його соціальні зв`язки є нестійкими та несформованими. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що застосування менш сурових запобіжних заходів не забезпечить належну його процесуальну поведінку та не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України. Ухвали чинні.

На даний час ОСОБА_5 так і обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Його вік, стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, не змінились з часу застосування запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині даних про особу обвинуваченого. Ризики ж, які слугували підставою для обрання тримання під вартою залишились фактично незмінними, ОСОБА_5 так і є раніше неодноразово судимою особою, вчинення злочинних дій йому інкримінується вже через три місяці після винесення попереднього вироку і у період іспитового строку звільнення від відбування покарання, а також під час перебування у державному розшуку ще у одному провадженні, не за місцем свого проживання, що вказує на недієвість менш суворих запобіжних заходів, ніж утримання під вартою. Дійсно з врахуванням показань свідка ОСОБА_6 , а також свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в значно меншому ступені) суттєво зменшується обґрунтованість підозри, однак, враховуючи, що свідок змінив показання після поміщення в умови слідчого ізолятору, тобто суд має врахувати ці обставини і перевірити іншими доказами, сторони відмовилися змінювати порядок дослідження доказів, що не дало змоги здійснити перевірку показань свідків, суд має обов`язок допитати всіх свідків у провадженні. Висновки ж органу досудового розслідування для суду не є наперед встановленими, та згідно з принципом безпосередності дослідження доказів судом мають бути досліджені всі докази, що потребує призначення розгляду провадження, і суд на даний час не може робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення по суті.

На підставі наведеного, керуючись статтями 331, 369, 372, 170-174, 176-199 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 2 (двох) місяців з дня постановлення ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ "Житомирська УВП (№ 8)".

Головуючий