КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/2380/20
Провадження №1-кс/133/827/20
УХВАЛА

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 04.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідча СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автоклав чорного кольору, який було вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказала, що 04.09.2020 надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 про те, що невідома особа в період часу з 01.07.2020 по теперішній час, шляхом відчинення вхідних дверей проникла до належного йому сарайного приміщення, розташованого біля будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , звідки здійснила крадіжку автоклаву.

04.09.2020 під час огляду місця події в АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала автоклав, чорного кольору, який було в подальшому вилучено.

Вилучений автоклав чорного кольору було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та приєднано до його матеріалів.

У судове засідання слідча не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_6 , який про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся в порядку ст.135 КПК України засобами телефонного зв`язку, в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.

За правилами ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

У провадженні Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 04.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2020 надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 про те, що невідома особа в період часу з 01.07.2020 по теперішній час, шляхом відчинення вхідних дверей проникла до належного йому сарайного приміщення, розташованого біля будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , звідки здійснила крадіжку автоклаву.

04.09.2020 під час огляду місця події в АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала автоклав чорного кольору, який було в подальшому вилучено.

Протоколом огляду місця події від 04.09.2020 зафіксовано вилучення у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , автоклава чорного кольору.

Постановою слідчого від 04.09.2020 виявлений та вилучений в ході проведення огляду місця події автоклав чорного кольору визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що повернення вилученого без накладення арешту може призвести до втрати речових доказів шляхом їх знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування вказаного кримінального провадження, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 04.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автоклав чорного кольору, який було вилучено у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , який після проведення усіх необхідних слідчих дій передати на зберігання власнику.

Виконання ухвали доручити слідчому Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1