Провадження № 11-кп/824/2087/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий Дніпровського УП ГУНП В м. Києві ОСОБА_12 звернулася до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, оскільки останнім у стані неосудності вчинені суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296 КК України.

Судом визнано доведеним, що 19.07.2019 року приблизно о 06 години 30 хвилин ОСОБА_7 , рухаючись зі сторони вулиці Флоренції у м. Києві, перебуваючи поруч з будинком № 16 по вул. Раїси Окіпної у м. Києві, побачив у водоймі Русанівського каналу раніше невідому йому жінку ОСОБА_10 .

В цей момент ОСОБА_7 , не роздягаючись, зайшов у водойму Русанівського каналу, та почав цілеспрямовано плисти до останньої.

Підпливши до потерпілої ОСОБА_10 , яка перебувала на той момент на середині водойми, ОСОБА_7 почав обома руками тиснути зверху на голову останньої, утримуючи її під водою без доступу до повітря приблизно 1 хвилину.

В той час, як потерпілій ОСОБА_10 вдалось випірнути на поверхню води, остання звернулась до ОСОБА_7 з вимогою припинити свої дії. Однак ОСОБА_7 , долаючи опір останньої та ігноруючи її прохання, продовжив тиснути обома руками на голову потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок чого, остання знов опинилась під поверхнею води без доступу до повітря.

Після чого, потерпіла ОСОБА_13 зробила вигляд, що почала тонути та відпливла від ОСОБА_7 на декілька метрів, випірнула на поверхню води та почала плисти у протилежний бік від останнього.

Крім того, в той же день, близько 06 год. 40 хвилин ОСОБА_7 , вийшов з водойми Русанівського каналу, та, перебуваючи в оголеному вигляді, почав рух в напрямку вул. Микільсько-Слобідська у м. Києві.

Того ж дня, близько 09 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу з спортивним майданчиком «Зона здоров`я», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7, почав перелазити через паркан вищевказаного майданчика, де на той час перебували діти різного віку.

Потрапивши на територію спортивного майданчика, ОСОБА_7 , перебуваючи в оголеному вигляді, підбіг до дітей та без будь якої причини наніс удар одному з них.

Після чого ОСОБА_7 , вибігши з указаного спортивного майданчику, почав рух в сторону Броварського проспекту у м. Києві. Близько 09 години 15 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись поруч з АЗС «WОС», що за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 12-Б, перебуваючи в оголеному вигляді, рухався по проїжджій частині Броварського проспекту у м. Києві, чим створював загрозу безпеці руху та аварійну обстановку на проїжджій частині.

В подальшому, близько 09 години 40 хвилин, дійшовши до станції метро «Лівобережна» у м. Києві, ОСОБА_7 , знаходячись поряд з будинком № 2-А по вул. Раїси Окіпної у м. Києві, перебуваючи в оголеному вигляді, чіплявся до перехожих жіночої статі та хапав їх за руки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП В м. Києві ОСОБА_12 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено, застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В апеляційній скарзі захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру просить скасувати ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та винести нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в ухвалі суду відсутня кваліфікація дій ОСОБА_7 за КК України, що унеможливлює винесення ухвали про застосування заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Також вказує на недопустимість доказів, джерелом яких є показання потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та поза увагою суду залишилась позиція потерпілої ОСОБА_10 , яка не вважає себе потерпілою за ознаками замаху на умисне вбивство з боку ОСОБА_7 та пояснення експерта ОСОБА_17 про шляхи вилікування психічно хворої особи.

Заслухавши доповідь судді, особу, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника, захисника, потерпілу, представника потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Із змісту ст.11 КК України в редакції 2001р. випливає, що суспільно-небезпечним діянням є діяння, передбачене Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Тобто при обранні виду примусових заходів медичного характеру суд має врахувати:

а) характер та тяжкість захворювання;

б) тяжкість вчиненого діяння;

в) ступінь небезпечності психічно хворого.

Як випливає із судового рішення, суд, всупереч вимогам ст.513 КПК України, не з`ясував які ж дії ОСОБА_18 є суспільнонебезпечними, якими нормами Особливої частини Кримінального Кодексу України вони визнані такими, яка тяжкість вчинених діянь та чи погодився суд з правовою кваліфікацією дій ОСОБА_7 , наданою органом досудового розслідування.

Зазначені обставини є важливими для обрання виду примусових заходів медичного характеру, з огляду на вимоги ч.1 ст.94 КК України.

Таким чином суд допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

Оскільки при апеляційному розгляді сторонами не заявлялося клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, то колегія суддів позбавлена процесуальної можливості надати самостійну оцінку доводам апеляційної скарги про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 , про те, чи потребує він за станом психічного здоров`я на даний час застосування примусових заходів медичного характеру і яких саме.

За таких обставин, скасовуючи ухвалу, колегія суддів вважає необхідним призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

З інформації в.о. директора КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №3» випливає, що ОСОБА_7 поступив до лікарні 17.10.2019 з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії» на виконання запобіжного заходу відповідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва та надав інформовану згоду на лікування. На тепер в психічному стані пацієнта не виявляється продуктивної психопатологічної симптоматики розладів мислення у вигляді маячних ідей, розладів сприйняття у вигляді оманів уяви (галюцинацій), емоційно вольова сфера без суттєвих порушень. За період спостереження у відділенні поведінка ОСОБА_7 впорядкована, без агресивних, ауто-агресивних та суспільно-небезпечних тенденцій.

Вказані дані свідчать про необхідність зміни на час судового розгляду обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на більш м`який запобіжний захід у вигляді передачі на піклування матері ОСОБА_8 з обов`язковим лікарським наглядом.

Керуючись ст.ст.404,405,407,412,415,419,508, КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_7 , у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, змінити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді передачі на піклування матері ОСОБА_8 з обов`язковим лікарським наглядом.

Суддя: Суддя: Суддя: