УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Унікальний номер справи: 756/8302/19 Апеляційне провадження:11кп/824/1405/2020 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
24 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянув матеріали кримінального провадження № 0004396 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч.1 ст. 185 КК України, з апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 , на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2020 року,-

в с т а н о в и в :
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2020 року задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, та закрито кримінальне провадження.
Це рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_8 вперше вчинила злочин, повністю визнала свою провину та щиро розкаялась у вчиненому, публічно вибачилась перед потерпілою стороною, посередньо характеризується за місцем проживання, після вчинення злочину до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скрутне матеріальне становище, у зв`язку із яким вона вчинила злочин, перестало існувати, оскільки обвинувачена ОСОБА_8 працевлаштувалася, що підтверджується копією трудового договору, а також дані щодо підвищення кваліфікації останньої, крім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 , має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_11 , 2016 року народження, який, відповідно до довідки від 27 серпня 2019 року виданої Комунальним дошкільним навчальним закладом комбінованого типу «Ясла-садок №136 «Ялинка» Маріупольської міської ради Донецької області (ДНЗ №136), відвідує вказаний заклад з 14 серпня 2019 року по теперішній час, крім того, з консультативного висновку клініки Мануальної Медицини від 11 вересня 2019 року, вбачається що її син за станом здоров`я потребує спеціальних занять та постійного медичного догляду.
Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження прокурор Київської місцевої прокуратури № 5

ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржену ухвалу стосовно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що не може бути підставою застосування ст. 48 КК України законослухняна та добропорядна поведінка особи, яка вчинила злочин, протягом тривалого часу, працевлаштування, сумлінне виконання нею своїх професійних та громадських обов`язків без зміни обстановки. Якщо особа, яка вчинила злочин, не може вважатися суспільно небезпечною на час розгляду справи в суді, вона може бути за вироком суду звільнена від покарання (відповідно до ч. 4 ст. 74 КК України).
Таким чином прокурор вважає, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 6 січня 2020 року стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (ст. 48 КК України).
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційних доводів, а представника потерпілого, обвинуваченої та її захисника - проти їх задоволення, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів визнає наступне.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 за описаних в оскарженій ухвалі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України ніким в апеляційному засіданні не піддавалось сумнівам, а тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги, судова колегія ці висновки не перевіряє, не оцінює та погоджується з ними.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 48 КК України щодо можливості звільнення обвинуваченої від відповідальності, наголошує на відсутності, на думку апелянта, достатніх правових підстав та доказів для такого рішення, вважає, що за наявності тих підстав, на які послався суд першої інстанції, можливо було ставити питання лише про звільнення обвинуваченої від відбування покарання, бо всі ці обставини, на переконання прокурора не вказують на зміну обстановки, внаслідок чого кримінальне правопорушення перестало бути суспільно небезпечним.

Між тим, за точним змістом ст. 48 КК України в редакції, яка діяла на момент прийняття оскарженого рішення судом першої інстанції, "особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною."

Таким чином, обов`язковими умовами звільнення особи від кримінальної відповідальності є:

1. Вчинення особою вперше злочину невеликої або середньої тяжкості.

У цьому конкретному випадку ОСОБА_8 інкриміновано вчинення замаху на таємне викрадення чужого майна, тобто за ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 185 КК України.

В редакції, яка діяла на час прийняття рішення судом першої інстанції санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачала можливість призначення покарання у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робі на строк від 80 до 240 годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, це кримінальне правопорушення відносилось до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

В нині діючій редакції за ч. 1 ст. 185 КК України санкція передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років і тому на цей час відноситься до розряду кримінальних проступків в силу положень ч. 2 ст. 12 КК України.
Стаття 48 КК України в діючій на цей час редакції вказує на можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином, як реакція ч. 1 ст. 185 та ст. 48 КК України, які діяли на час прийняття судом першої інстанції оскарженого прокурором рішення, так і редакція згаданих норм кримінального права, яка діє на цей час, дозволяють суду прийняти рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в залежності від вчиненого нею кримінального правопорушення.
2. Обов`язковою умовою можливості застосування звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є і в старій і в нині діючій редакції цієї правової норми також зміна обстановки.
Такою зміною суд першої інстанції визнав припинення існування скрутного матеріального становища, як передумови вчинення обвинуваченою замаху на викрадення чужого майна, внаслідок працевлаштування ОСОБА_8 та підвищення нею кваліфікації і довів існування цієї зміни посиланнями на відповідні офіційні документи, досліджені цим судом.
3. Альтернативною умовою можливості застосування звільнення особи від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому ст. 48 КК України, є або зміна обстановки, внаслідок чого вчинене цією особою діяння втратило суспільну небезпечність, і в цій частині доводи прокурора безспірні, бо вчинене ОСОБА_12 діяння не перестало бути суспільно небезпечним, хоча його суспільна небезпечність знизилась настільки, що на цей час воно перейшло з розряду середньої тяжкості кримінальних правопорушень в розряд кримінальних проступків, або те, що внаслідок цієї зміни саме ця особа, у даному випадку - ОСОБА_8 - перестала бути суспільно небезпечною.
Тобто, кримінальний закон дозволяв і дозволяє звільнити особу від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України за наявності двох обов`язкових обставин і хоча б однієї з альтернативних.
У цьому конкретному випадку суд послався, належно обґрунтувавши та вмотивувавши своє рішення в цій частині, на те, що внаслідок зміни обстановки саме Особа ОСОБА_8 перестала бути суспільно небезпечною.
На підставі всього вказаного вище, судова колегія з цим рішенням суду погоджується, маючи на увазі також і те, що і на час апеляційного розгляду, як пояснили в апеляційному засіданні сама обвинувачена, її захисник та представник потерпілого, і це не було спростовано прокурором, ОСОБА_8 продовжує працювати, доглядає за малолітнім сином, який потребує постійного спеціального догляду, матеріальне становище родини стабілізоване, отже висновки суду першої інстанції не викликають сумнівів у їх законності, обґрунтованості, вмотивованості та справедливості, а тому апеляційну скаргу прокурора потрібно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.
В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 16 січня 2020 року, якою ОСОБА_8 звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України закрито кримінальне провадження, залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення.

Судді: