Справа № 645/6/19
Провадження № 1-кп/645/194/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Наприкінці листопада 2018 року близько 12-00 години, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 знаходився за адресою: м. Харків, Салтівське шосе 242-А в під`їзді №1 на першому поверсі, де в нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме вхідної металевої двері, що належить КП «Жилкомсервіс».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи значення своїх дій та можливі наслідки, бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає попросив свого знайомого ОСОБА_8 допомогти йому винести з першого поверху під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 не закріплені вхідні металеві двері вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 29137 від
27.12.2018 року, 2581 грн. 15 коп., які належать КП «Жилкомсервіс».
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 скориставшись допомогою ОСОБА_8 , який не усвідомлював протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу виніс двері з під`їзду, тим самим таємно викрав вищевказане майно, яке належить КП «Жилкомсервіс».
Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши КП «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду у розмірі 2581 грн. 15 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину згідно обвинувального акту визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро покаявся, обставини інкримінованого йому правопорушення, викладені у вироку вище, та розмір цивільного позову не заперечував. Пояснив суду, що в під`їзді №1 будинку №242-А по Салтівському Шосе в м.Харкові він опинився тому, що замерз на вулиці та вирішив погрітися, випадково побачив металеві двері, які стояли біля ліфтів та вирішив їх викрасти та здати у пункт прийому металів. Через те, що двері були важки, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 , при цьому не повідомив тому про свою мету викрасти двері, а запевнив, що двері виносить з дозволу сусіда, який є їхнім власником. За допомогою ОСОБА_8 ОСОБА_6 виніс двері та здав у пункт прийому металу. Отримані за це гроші витратив на власні потреби.
Представник потерпілого КП «Жилкомсервіс» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без його участі заявлений під час досудового розслідування цивільний позов на суму 3330 грн. просив задовольнити.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою усіх учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, та суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до положень ч.4 ст.32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.
Встановлено, що на підставі вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.12.2018 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке мало місце 11.06.2018 року, та засуджено до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., на користь держави. Вказаний вирок набрав законної сили.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України ( в редакції, що набрала чинності з 01.07.2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року), кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, є кримінальним проступком.

Крім того встановлено, що призначене за вказаним вироком покарання ОСОБА_6 відбув, сплативши на користь держави штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., відповідно до квитанції від 10.12.2018 року, а тому у відповідність до положень п.2-1 ч.1 ст.89 КК України судимість ОСОБА_6 на підставі вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року вважається погашеною.
Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше кримінального правопорушення не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому кримінального правопорушення та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
На підставі наведеного правову кваліфікацію органу досудового розслідування дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, суд вважає помилковою, та вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є не судимим в силу ст.89 КК України, на наркологічному і психіатричному обліку не перебуває, не працює, офіційних джерел існування суду не довів, власної сім`ї не має.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння у вчиненому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, а саме щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримнальному правопорушенні, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, молодий вік обвинуваченого, відсутність в нього міцних соціальних зав`язків, постійних та легальних джерел існування. Крім цього суд враховує досудову доповідь органу пробації, на думку якого виконання покарання ОСОБА_6 у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, доцільність покладення на нього обов`язку, передбаченого п.2 ч.3 ст.76 КК України, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. За відсутності даних про розмір доходів та наявність постійного джерела офіційного доходу у обвинуваченого підстав для призначення покарання у виді штрафу суд не вбачає.

За таких обставин суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі без фактичної ізоляції від суспільства з іспитовим строком в порядку ст.75 КК України.

Позов КП «Жилкомсервіс» суд задовольняє частково на суму дійсної вартості викраденого майна потерпілого на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 29137 від 27.12.2018 року на суму 2581 грн. 15 коп.

Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 29137 від 27.12.2018 року у розмірі 858 грн.00 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю в один рік.

Згідно п.1), п.2) ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь КП «Жилкомсервіс» на відшкодування матеріальної шкоди 2581 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса витрати на проведення експертизи у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім ) грн.00 коп.

Після набрання вироком законної сили визнаний в ході досудового розслідування речовим доказом CD-R диск залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий - суддя