н/п 1-кс/953/5293/20
"30" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
адвоката - ОСОБА_3 ,
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що зазначена постанова винесена без всебічного, повного і неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, а тим обставинам, що були досліджені, слідчим не була надана належна правова оцінка, що, в свою чергу, потягнуло за собою прийняття передчасної постанови про закриття кримінального провадження. Вважає висновки слідчого невірними, оскільки розслідування справи було проведено без дотримання вимог ч.2 ст. 9 КПК України.
Заявник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.
Старший слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, заперечує проти задоволення скарги, посилаючись на те, що досудове розслідування проведено в повному обсязі, винесена постанова є законною та обґрунтованою.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.12.2018 р. задоволена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та зобов`язано уповноважену особу провести відповідні дії щодо внесення відомостей до ЄРДР по заяві адвоката.
Постановою старшого слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 01.12.2019 р. зазначене кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, оскільки відсутня об`єктивна сторона злочину.
Але як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим не було надано належну правову та фактичну оцінку обставинам, що є предметом кримінального провадження, не було враховано висновки, викладені у постанові Харківського апеляційного суду від 07 травня 2019 року по справі № 642/6749/18.
Оскаржувана Постанова не містить жодних вказівок на те, коли та які саме слідчі дії було проведено, крім допиту самої потерпілої.
Крім того, матеріли справи містять вказівки прокурора в порядку ст. 36 КПК України по кримінальному провадженню (а.с. 65), що надавалися з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, які не було виконано належним чином.
Таким чином, на теперішній час у ході досудового розслідування не проведенні всі необхідні та достатні слідчі дії для з`ясування об`єктивної істини, незважаючи на потребу у проведенні інших слідчих дій.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України по справі №5-106кс15 від 01 жовтня 2015 року, визнання порушення законодавства про працю грубим залежить від оцінки таких критеріїв, кожний з яких має самостійне значення: 1) характеру порушуваних трудових прав людини; 2) категорії працівника, права якого порушуються; 3) об`єктивних ознак здійснюваного порушення (тривалість, систематичність, тяжкість можливих наслідків, кількість потерпілих тощо); 4) суб`єктивних ознак здійснюваного порушення (злісність мотивів, особисті неприязні стосунки тощо). Отже, вирішуючи питання про те, чи є порушення законодавства про працю грубим, суд у кожному окремому випадку має виходити з характеру порушених трудових прав людини, обставин, за яких вчинено це порушення, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду.
Так, факт незаконності звільнення потерпілої вже було встановлено під час судового розгляду і підтверджується Постановою Харківського апеляційного суду від 07 травня 2019 року по справі № 642/6749/18. Вказаною постановою було визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «МДЦ Експерт-Харків» №115/11-К від 02 листопада 2018 року «Про звільнення» та поновлено потерпілу на посаді головного лікаря.
Крім того, суду не надано даних про звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням в порядку глави 15 КПК України, тобто тимчасового доступу до речей і документів.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 01.12.2019 р. підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 01.12.2019 р. не конкретизована, вказано, що кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно до ст.ст. 7, 9 КПК України однією з головних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають,- так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, при розслідуванні кримінального правопорушення та винесенні постанови слідчий не дотримався зазначених принципів.
Обґрунтовуючи Постанову про закриття кримінального провадження, слідчий не забезпечив ефективне розслідування у кримінальному провадженні, не вжив всіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину.
Крім того, слідчим не вжито заходів забезпечення кримінального провадження, не ініційовано проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Аналізуючи оскаржувану Постанову та дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини справи, належним чином не досліджувались, належної правової оцінки не отримали, в результаті чого слідчим прийняте передчасне рішення про закриття кримінального провадження
Таким чином, при проведені досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України вчинено не всі необхідні слідчі дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Вищевикладене свідчить про неповне досудове розслідування кримінального провадження та передчасний висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, чи відсутністю події кримінального правопорушення.
Слідчим не виконані вимоги кримінального процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 7, 9, 40, 92, 93 КПК України.
За викладених підстав слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 01.12.2019 р. підлягає скасуванню як передчасна.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1