Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5437/20
У Х В А Л А

"29" липня 2020 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши під час проведення судового засідання обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003386 від 09.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05.06.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ризики та обставини, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, просили застосувати щодо ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, зважаючи на погіршення стану його здоров`я, посилаючись на копію довідки від 04.06.2020 року (т.1, а.с. 39), видану КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3».

Крім того в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про надання дозволу на проведення йому повного медичного обстеження у зв`язку із поганим самопочуттям.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання при вирішенні питання про продорвження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27 червня 1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Судом при вирішенні клопотання прокурора враховано те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів. На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області області перебувають 6 обвинувальних актів про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні умисних корисливих злочинів.

Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 . При цьому, суд враховує наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушенян, а тому вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.

При вирішенні даного питання суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, а тому суд вважає, що він може продовжувати займатися злочинною діяльністю. З огляду на суворість покарання, та з врахуванням того факту, що відносно ОСОБА_4 в провадженні суду перебуває 6 обвинувальних актів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може ухилятися від суду.

Окрім цього, вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення йому медичного обстеження суд вважає, що дане клопотання слід задовольнити, надавши дозвіл на проведення медичного обстеження обвинуваченого, оскільки медичне обстеження за його зверненням являється однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів особи.

Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обстеження, а також лікувально - профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.7 розділу 2 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту за №212/20525, затвердженого Наказом МОЗ України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на скарги обвинуваченого щодо його поганого самопочуття, враховуючи думку інших учасників судового засідання, суд ввважає за необхідне зобов`язати начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» організувати проведення обвинуваченому ОСОБА_4 медичного обстеження в закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, затвердженого Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331, 350, 376, розділом ІІ КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 вересня 2020 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Зобов`язати начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» організувати проведення обвинуваченому ОСОБА_4 медичного обстеження в закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, затвердженого Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для організації та контролю за проведенням повного медичного обстеження ОСОБА_4 .

По завершенні медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 медичну довідку про стан здоров`я останнього направити на адресу суду до 22.09.2020 року.

Розгляд кримінального провадження відкласти до 22.09.2020 року на 15 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядки і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1