Справа №345/3598/20
Провадження № 1-кс/345/1115/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.10.2020 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача-інспектора сектору дізнання Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000171 від 22.09.2020 р., про арешт майна, суд -

встановив:
що в ході досудового розслідування було встановлено, що 22.09.2020 до чергової частини Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, надійшов рапорт дільничного офіцера поліції сектору превенції Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 про те що нею в ході оперативно-профілактичного відпрацювання м. Калуш та Калуського району, було отримано інформацію, про те що житель м. Калуш на ім`я ОСОБА_5 незаконно, по місцю свого проживання зберігає особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

22 вересня 2020 року за даним фактом сектором дізнання Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000171, із попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

У ході проведення досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000171 від 22.09.2020, було встановлено, що до вище вказаного кримінального правопорушення (проступку) причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .

06.10.2020 під час проведення обшуку на підставі ухвали Калуського міськрайонного суду дізнавачем інспектором сектору дізнання Калуського ВП ГУ НП ОСОБА_3 виявлено та вилучено: - подрібнену порошкоподібну речовину, яка знаходилась в холодильнику у кухонній кімнаті; - подрібнену порошкоподібну речовину, яка знаходилась на полиці шафи у вітальні кімнаті на поверхні дзеркала.
Вказані речі є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 20.08.2020 р. вказані речі визнані речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000171.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у призначенні судових експертиз, об`єктами дослідження яких є вказані вилучені речі у тому стані, в якому вони перебувають на даний момент. Тому, з метою запобігання пошкодження, знищення, відчуження, чи іншим чином зміни стану вказаних речей, на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Дізнавач-інспектор сектору дізнання Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Вивчивши клопотання та доданні до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 22 вересня 2020 року за даним фактом сектором дізнання Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000171, із попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

У ході проведення досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000171 від 22.09.2020, було встановлено, що до вище вказаного кримінального правопорушення (проступку) причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .

06.10.2020 під час проведення обшуку на підставі ухвали Калуського міськрайонного суду дізнавачем інспектором сектору дізнання Калуського ВП ГУ НП ОСОБА_3 виявлено та вилучено: - подрібнену порошкоподібну речовину, яка знаходилась в холодильнику у кухонній кімнаті; - подрібнену порошкоподібну речовину, яка знаходилась на полиці шафи у вітальні кімнаті на поверхні дзеркала (а.с. 5-7).
Вказані речі є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 20.08.2020 р. вказані речі визнані речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000171 (а.с. 8).

Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумових підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування,передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесено зміни до Кримінально-процесуального кодексу України та доповнено ст. 3 КПК України, п. 41, відповідно до якого дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків".

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесено зміни до Кримінально-процесуального кодексу України, та доповнено ст. 401 КПК України.

Вимогами ч. 1 ст. 401 КПК України передбачено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно ч. 2 ст. 401 КПК України дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно до якого ч. 1 ст. 300 КПК України «Слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії та інші дії під час досудового розслідування кримінальних проступків» було викладено в наступній редакції:

«Для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати за згодою показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань".

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Щодо майна, на яке просять накласти арешт, то воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Даний арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

З вище наведених обставин вбачається наявність підстав для задоволення клопотання. Щодо вибору заборон, обмеження розпоряджатися, користуватись, відчужувати майно, то перелік заборон визначається ухвалою слідчого судді (п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, слідчий суддя прийшов до висновку у наявності підстав для задоволення клопотання. Зокрема, є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, що полягає у забороні відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним, оскільки їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна (ч. 11 ст. 170 КПК України). Обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 131, 132, 167, 170-173, 174, 175, 309, 310, 395 КПК України, суд -

постановив:
клопотання дізнавача-інспектора сектору дізнання Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000171 від 22.09.2020 р., про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на порошкоподібну речовину вилучену по місцю проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копії даної ухвали негайно видати дізнавачу-інспектору сектору дізнання Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: