Справа №463/9004/20
Провадження №1-кс/463/4985/20
У Х В А Л А

25 вересня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 02.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000262 від 06.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 02.09.2020 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні. Копію даної постанови він отримав 14.09.2020 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. При винесенні оскаржуваної постанови, слідчим не взято до уваги обставини, які викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення. А тому, просить визнати неправомірними дії слідчого щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні; скасувати постанову слідчого від 02.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим; зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження в якості потерпілого та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Скаржник в судове засідання не з`явився, разом з тим, подав заяву про розгляд скарги без його участі.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 02.09.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000262 від 06.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Згідно із змісту оскаржуваної постанови вбачається те, що слідчим не взято до уваги обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та не зазначено мотивів прийняття такого рішення.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу в цій частині слід задовольнити та скасувати постанову слідчого від 02.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно з положеннями ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Разом з тим, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій слідчого щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні; зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження в якості потерпілого та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 02.09.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000262 від 06.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України - скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1