У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

07 грудня 2020 року м.Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

Вказаною ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування цього рішення зазначено, що ОСОБА_2 не було надано інформації про наявність у нього права на визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0004117, відомості про яке внесено в ЄРДР 31.10.2020 р. за ч.1 ст.286 КК України.

Також у цьому рішенні зазначено, що воно оскарження не підлягає.

Попри це, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24.11.2020 р.

Ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на вказане рішення, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так з апеляційної скарги та матеріалів судової справи за скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим вбачається, що ОСОБА_2 було оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, що передбачено ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Водночас, перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, містить ст.309 КПК.

Як передбачено вказаною нормою можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Отже апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого, якою відмовлено у визнанні потерпілим, КПК не передбачено.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, тож Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Зокрема, у постановах від 17 жовтня 2018 року (справа №646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа №161/4229/18), а також в ухвалі від 05 березня 2020 року (справа №201/12377/19), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

При цьому, в офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст.24 КПК, кожному громадянину гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Указана позиція узгоджується й з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними, зокрема, в рішенні від 28.03.2006 р. у справі «Мельник проти України», про те, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних і касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

За вимогами ч.4 ст.399 КПК, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядк.

Враховуючи наведене та керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області про відмову у визнанні потерпілим.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надісдати ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ця ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1