15.01.2021 377/504/19
ВИРОК
Іменем України
15 січня 2021 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000131 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Луганської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 06.07.2019 року, у денний час (точний час в ході слідства встановити не виявилося можливим), знаходячись у м. Славутич, Київської області в телефонній розмові отримав пропозицію від невстановленої особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про заволодіння чужим майном шляхом обману. ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та мету погодився з даною пропозицією, та вступив з невстановленою особою в змову щодо заволодіння чужим майном, а саме грошима. В подальшому невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 , що ним будуть надані інструкції щодо подальших його дій. Після отримання адреси, а саме: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 прибув за вказаною адресою де проживає ОСОБА_5 і маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману представився ОСОБА_5 слідчим, та повідомив, що очікує від неї гроші.

В подальшому ОСОБА_5 , не підозрюючи в діях ОСОБА_6 обману, передала останньому гроші в сумі 1 983 долара США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 05.07.2019 року 51 301,86 грн.) та 26 000 грн. Переслідуючи корисливий мотив та мету, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 прийняв грошові кошти 1 983 долара США (відповідно до курсу Національного банку України станом на 05.07.2019 року 51 301,86 грн.) та 26 000 грн. та пішов з квартири ОСОБА_5 , тим самим заволодів її коштами чим спричинив потерпілій шкоду на загальну суму 77 301,86 грн.

Крім того, 10.07.2019 року, близько о 18-20 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись у м. Славутич, Київської області в телефонній розмові отримав пропозицію від невстановленої особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про заволодіння чужим майном шляхом обману. ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та мету погодився з даною пропозицією, та вступив з невстановленою особою в змову щодо заволодіння чужим майном, а саме грошима. В подальшому невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 , що ним будуть надані інструкції щодо подальших його дій. Після отримання адреси, а саме: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 прибув за вказаною адресою де проживає ОСОБА_7 і маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману представився ОСОБА_7 працівником поліції, та повідомив, що очікує від неї гроші.

В подальшому ОСОБА_7 , не підозрюючи в діях ОСОБА_6 обману, передала останньому банківську картку АТ «АвальБанк» НОМЕР_1 , при цьому повідомивши пін-код до неї для того щоб ОСОБА_8 зняв з неї гроші. Переслідуючи корисливий мотив та мету, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 прийняв банківську картку та пішов з квартири ОСОБА_7 , після чого зняв з банківської картки грошові кошти в сумі 22 100,00 грн., тим самим заволодів її коштами чим спричинив потерпілій шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 17.07.2019 року у денний час (точний час в ході слідства встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 знаходячись у м. Славутич, Київської області в телефонній розмові отримав пропозицію від невстановленої особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про заволодіння чужим майном шляхом обману. ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та мету погодився з даною пропозицією, та вступив з невстановленою особою в змову щодо заволодіння чужим майном, а саме грошима. в подальшому невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 , що ним будуть надані інструкції щодо подальших його дій. Після отримання адреси, а саме: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 прибув за вказаною адресою де проживає ОСОБА_9 і маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману представився ОСОБА_9 працівником прокуратури, та повідомив, що очікує від неї гроші.

В подальшому ОСОБА_9 , не підозрюючи в діях ОСОБА_4 обману, передала останньому гроші в сумі 250 Євро (відповідно до курсу Національного банку України станом на 17.05.2019 року 7256,82 грн.) та 2 000 грн. Переслідуючи корисливий мотив та мету, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 прийняв грошові кошти 250 Євро (відповідно до курсу Національного банку України станом на 17.05.2019 року 7 256,82 грн.) та 2 000,00 грн., та пішов з квартири ОСОБА_9 , тим самим заволодів її коштами чим спричинив потерпілій шкоду на загальну суму 9256,82 грн.

Крім того, 18.07.2019 року близько 20-30 год., ОСОБА_4 знаходячись у м. Славутич, Київської області в телефонній розмові отримав пропозицію від невстановленої особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про заволодіння чужим майном шляхом обману. ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та мету погодився з даною пропозицією, та вступив з невстановленою особою в змову щодо заволодіння чужим майном, а саме грошима. В подальшому невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 , що ним будуть надані інструкції щодо подальших його дій. Після отримання адреси, а саме: АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 прибув за вказаною адресою де проживає ОСОБА_10 і маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману представився ОСОБА_10 працівником поліції, та повідомив, що очікує від неї гроші.

В подальшому ОСОБА_10 , не підозрюючи в діях ОСОБА_6 обману, передала останньому гроші в сумі 40 000 грн. Переслідуючи корисливий мотив та мету, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 прийняв грошові кошти 40 000 грн., та пішов з квартири ОСОБА_10 , тим самим заволодів її коштами чим спричинив потерпілій шкоду на загальну суму 40 000 грн.

Крім того, 23.07.2019 року, у денний час (точний час в ході слідства встановити не виявилося можливим), ОСОБА_4 знаходячись у м. Славутич, Київської області в телефонній розмові отримав пропозицію від невстановленої особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про заволодіння чужим майном шляхом обману. ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив та мету погодився з даною пропозицією, та вступив з невстановленою особою в змову щодо заволодіння чужим майном, а саме грошима. В подальшому невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 , що ним будуть надані інструкції щодо подальших його дій. Після отримання адреси, а саме: АДРЕСА_7 , ОСОБА_4 прибув за вказаною адресою де проживає ОСОБА_11 і маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману представився ОСОБА_11 працівником прокуратури, та повідомив, що очікує від неї гроші кошти.

В подальшому ОСОБА_11 тримаючи в руках гроші у сумі 2 700 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України становить 69 228 грн.), запідозрила у діях ОСОБА_4 та замешкалась з передачею коштів, ОСОБА_4 розуміючи що ОСОБА_11 має сумніви щодо передачі йому грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив та мету відмовившись від попередньої змови з невстановленою особою, вирішив не чекати добровільної згоди, а відкрито, повторно заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_11 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, вирвав з рук ОСОБА_11 газетний згорток з грошовими коштами в сумі 2 700 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України становить 69 228 грн.), та швидко побіг з вказаної квартири, при цьому шматок газети в який були завернуті гроші, кинув в бік ОСОБА_11 тим самим відкрито, повторно викрав грошові кошти в сумі 2 700 доларів США (відповідно до курсу Національного банку України 69 228,00 грн.), тим самим заволодів грошовими коштами чим спричинив ОСОБА_11 шкоду на загальну суму 69 228,00грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, розмір заподіяної шкоди, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінальних правопорушень. Зокрема, вказуючи при цьому, що викладенні обставини в обвинувальному акті визнає повністю, дійсно він перебуваючи м. Славутич, де проживає, спілкуючись з невідомими йому особами по телефону, останні йому по телефону давали вказівки, щодо за яким адресом йому потрібно з`явитися для того щоб забрати грошові кошти у громадян, перед цим ці невідомі дзвонили громадянам та казали що у їх близьких сталося неприємності з законом, тому для вирішення цих питань потрібні грошові кошти. Отримавши адресу, він направлявся до громадян де представлявся представником правоохоронних органів та отримував кошти від громадян. Щиро розкаюється у вчиненому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як умисні дії, які виразились заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились як відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, суд визнає, вчинення кримінальне правопорушення, щодо особи похилого віку.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв середньої тяжкості та тяжкий злочин, раніше не судимий.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів та особи винного, його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства. Одночасно, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання не в максимальних межах санкції статті інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами..

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо вироку Артемівського районного суду м. Луганська від 31.01.2014 року та вироку Деснянського районного суду м. Чернігів від 18.12.2020 року відносно ОСОБА_4 , то суд вважає, що підстав для застосування статної 71 КК України, як просив прокурор не має, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про набрання законної сили даних вироків.

При цьому засуджений або інші особи, зазначені у ч. 1 ст. 539 КПК, не позбавленні права звернутись до відповідного суду із клопотанням (поданням) про застосування до засудженого покарання за наявності кількох вироків.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України визнати винним та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити в виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

В строк відбуття покарання, ОСОБА_4 зарахувати період перебування під вартою з 23.07.2019 року по 15.03.2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироку законної сили, а саме:

мобільні телефони марки «Honor» - повернути власнику;

платіжний чек «ПриватБанк», який на відповідальному зберіганні знаходиться у слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 та частина листка газети «Тиждень Київщини від 30 вересня 2015 року» та аркуш паперу у клітинку з написом Заява - залишити при матеріалах кримінального провадження;

грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 26 штук та грошові купюри номіналом 50 доларів США в кількості 2 штуки залишити потерпілій ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1