Справа № 462/5334/20
провадження 1-кс/462/1496/20
У Х В А Л А

07 вересня 2020 року м.Львів
Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого інспектора сектору дізнання Залізничного відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0000256 від 19.08.2020 року,
встановив:

Потерпілий ОСОБА_3 03.09.2020 року звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови старшого інспектора сектору дізнання Залізничного відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0000256 від 19.08.2020 року. У своїй скарзі потерпілий посилається на те, що дізнавачем не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події, не дано їм правової оцінки. В результаті цього дізнавач зробив невірні висновки про те, що в даному випадку складу кримінального провадження немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Однак скаржник не з`явився для розгляду скарги у судове засідання, яке було призначене на 07.09.2020 року, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, натомість подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу без його участі.
Старший інспектор сектору дізнання Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0000256, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з витягу із кримінального провадження №0000256 від 20.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 11.08.2020 року близько 23.30 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невідома особа, перебуваючи на вул. Шевченка, 75А у м. Львові, нанесли ОСОБА_3 тілесні ушкодження.
Постановою старшого інспектора сектору дізнання Залізничного відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2020 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 91 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Перевірка обставин події, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, здійснюється слідчим, дізнавачем за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених розділом ІІІ КПК України.
Згідно ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Як зазначено у ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом. Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).
Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.
Дізнавач в оскаржуваній постанові вказує про те, що відсутній склад кримінального правопорушення, з мотивів того, що станом на 31.08.2020 року ОСОБА_3 не пройшов судово-медичної експертизи, що унеможливило отримання висновку експерта про наявність чи відсутність тілесних ушкоджень.
Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення судово-медичної експертизи та докази належного повідомлення ОСОБА_3 про проведення даної експертизи.
Також, під час досудового розслідування дізнавач обмежився лише допитом потерпілого ОСОБА_3 , проте не допитав осіб, які, як вказує потерпілий, заподіяли йому тілесні ушкодження, та не розширив шляхом проведення слідчих /розшукових/ дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.
Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що дізнавач прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення дізнавачем досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000256, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.
Оскільки під час кримінального провадження дізнавачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 31.08.2020 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 7, 9, 94, 303-307, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову старшого інспектора сектору дізнання Залізничного відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0000256 від 19.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Витребувані матеріали кримінального провадження №0000256 направити у Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1