В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2425/19

Провадження № 1-кп/348/193/20

28 липня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000956 від 27.11.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, розлученого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, несудимого, українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Кримінальний проступок ним вчинено при наступних обставинах:

Згідно виконавчого листа №348/319/19, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 03.04.2019 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочато згідно рішення суду з 07.02.2019 року.

28.05.2019 року Надвірнянським районним відділом ДВС відкрито виконавче провадження №59220424 на виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2019 року за №348/319/19.

Проте, ОСОБА_4 маючи можливість сплачувати кошти в користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей, будучи належним чином повідомленим державним виконавцем ОСОБА_7 про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, у Надвірнянський РВ ДВС на виклики не з`являється, на попередження державного виконавця про настання кримінальної відповідальності не реагує, аліменти добровільно не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість за період часу з 07.02.2019 року по 01.11.2019 року в розмірі 29357 грн. 14 коп., що сукупно становить суму виплат більшу, ніж сума відповідних платежів за три місяці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що згідно виконавчого листа, виданого Надвірнянським районним судом він зобов`язаний був сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Зазначив, що заборгованість по аліментах у нього виникла в зв`язку з тим, що він офіційно ніде не працевлаштований, стабільного заробітку не має, працює по тимчасових заробітках, які не приносять великого доходу, а тому він не мав змоги сплачувати аліменти.

Усвідомлює, що платити аліменти є його батьківським обов`язком.

Просить його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення, найближчим часом влаштуватися на роботу і погасити заборгованість по аліментах.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненного кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря - психіатра і нарколога не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.
Згідно висновку щодо виправлення ОСОБА_4 , уповноважений орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні, питання щодо яких має вирішувати суд відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.6 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», ст.ст.370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1