Справа № 487/7190/19
Провадження № 1-кс/487/5350/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0003737 від 23.09.2019 р. за ч. 1 ст. 358 КК України про зміну місця зберігання арештованого майна,-

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач СД Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0003737 від 23.09.2019 р. за ч. 1 ст. 358 КК України, в якому просив визначити місцем зберігання транспортного засобу автомобіля «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГЗРСМ ЦЗ ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що в провадженні СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №№0003737 від 23.09.2019 р. за ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2019 р. до Заводського ВП надійшов рапорт поліцейського УПП в Миколаївській області про те, що 23.09.19 при перевірці документів на автомобіль марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який був зупинений на вул. Кузнецькій біля буд. 98 в м. Миколаєві, було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 із ознаками підробки.

Ухвалою слідчого судді від 17.10.2019 року в межах даного кримінального провадження накладено арешт на автомобіль марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 , з визначенням місця зберігання зазначеного транспортного засобу Заводський ВП ГУ НП в Миколаївській області.

У клопотанні дізнавач посилається на те, що арештований автомобіль є габаритним та на території відділу поліції відсутні охоронювані майданчики або інші спеціально обладнанні території для зберігання майна, з метою запобіганню його пошкодження під дією природних чинників, у органу досудового розслідування виникла необхідність у зміні місця зберігання арештованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно зі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, у провадженні Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0003737, відомості щодо якого внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2019 р. за ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2019 р. до Заводського ВП надійшов рапорт поліцейського УПП в Миколаївській області про те, що 23.09.19 при перевірці документів на автомобіль марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який був зупинений на вул. Кузнецькій біля буд. 98 в м. Миколаєві, було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 із ознаками підробки.

17.10.2019 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу, відповідно до якої в межах даного кримінального провадження накладено арешт на автомобіль марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1 , з визначенням місця зберігання зазначеного транспортного засобу Заводський ВП ГУ НП в Миколаївській області. Із аналізу змісту зазначених вище ст. 170-173 КПК України слідує, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Можливість звернення до слідчого судді з клопотанням про зміну місця зберігання арештованого майна, а також зміна ухвалою слідчого судді місця зберігання речового доказу чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Крім того, зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Пунктом 11 цього порядку визначено, що якщо речові докази залишаються в матеріалах кримінального провадження і не здаються на зберігання до обладнаного приміщення чи спеціального сейфа або передаються на зберігання до іншого місця зберігання, визначеного в цьому Порядку, в книзі обліку робиться відповідна відмітка із зазначенням прізвища слідчого, дізнавача, який здійснює кримінальне провадження.

Після передачі речових доказів до іншого місця зберігання, визначеного у цьому Порядку, слідчий, дізнавач у строки, зазначені в пункті 10 цього Порядку, зобов`язаний надати відповідальній особі копії документів, які підтверджують факт передачі речових доказів.

За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, що є принципом диспозитивності розгляду.

З огляду на викладене, оскільки дізнавач звернувся до суду з клопотанням, яке взагалі не передбачено чинним КПК України, таке клопотання підлягає поверненню дізнавачу.

Керуючись ст.ст. 26, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача сектору дізнання Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0003737 від 23.09.2019 р. за ч. 1 ст. 358 КК України про зміну місця зберігання арештованого майна повернути дізнавачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1