УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Північна виправна колонія(№90)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Північна виправна колонія(№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань, Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Начальник ДУ «Північна виправна колонія(№90)» звернувся до суду з поданням, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Представник ДУ «Північна виправна колонія(№90)» підтримала подання, просила його задовольнити .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, оскільки засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 14.05.2018 Голопристанським районним судом Херсонської області за ст.ст. 289 ч. 2, 162 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Кінець строку: 03.04.2022. Станом на день розгляду подання засуджений відбув 2/3 строку покарання.
Засіданням Херсонської міської спостережної комісії від 16.09.2020 відмовлено у погодженні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія(№90)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики, засуджений ОСОБА_5 раніше умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, але після цього продовжив вчиняти злочини. Під час перебування у СІЗО м. Миколаєва допустив 3 (три) порушення встановлених вимог режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності 3(три) рази. Адміністрацією СІЗО не заохочувався. В державній установі «Північна виправна колонії (№90)» засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 03.08.2018. За період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 вимоги режиму відбування покарання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За додержання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений адміністрацією установи 3(три) рази. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться відповідально. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий. На заходи виховного впливу реагує з розумінням, належні висновки для себе робить своєчасно. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в охайному стані. За характером спокійний та врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. Свою вину у скоєному злочині визнав повністю. Підтримує зв`язок з близькими родичами шляхом листування. Згідно рішення суду має позов, але виконавчих листів до установи не надходило. На виробництві установи був працевлаштований, однак працював не регулярно, а саме в листопаді грудні 2018, з січня по травень 2019, в липні 2019, в березні-квітні 2020.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).
Також, за змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладені обставини, врахувавши дані засудженого ОСОБА_5 , який раніше умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, знову вчинив злочин, за який на даний час відбуває покарання, не працевлаштований, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ст. 81 КК України для задоволення подання, оскільки засуджений ОСОБА_5 на момент розгляду судом питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення своє виправлення не довів.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Північна виправна колонія(№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1