Справа № 464/4547/19
пр.№ 1-в/464/4/21
У Х В А Л А

11 січня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові подання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про скасування засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням,
з участю прокурора ОСОБА_5

встановив:

провідний інспектор Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням в якому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 10.12.2019 ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 дійсно засуджений 10.12.2019 року вироком Сихівського районного суду м.Львова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі та згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік 6 місяців. Однак, вважає, що в поданні слід відмовити, оскільки вироком Сихівського районного суду м.Львова від 30.09.2020 року, котрий набрав законної сили 02.11.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України до даного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком від 10.12.2019 року та остаточно ОСОБА_4 визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду подання.
Засуджений у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду подання. А тому, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду подання, у відповідності до п.2 ч.4 ст.539 КПК України.
Заслухавши пояснення прокурора, оглянувши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Статтею 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При цьому, згідно ч.3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Судом встановлено, наступне.
Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 10.12.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі та згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік 6 місяців.
Відповідно до вироку Сихівського районного суду м.Львова від 30.09.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України до даного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком від 10.12.2019 року та остаточно ОСОБА_4 визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили 02.11.2020.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_4 приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком від 10.12.2019 року до покарання за новим вироком від 30.09.2020 року, відсутні правові підстави для застосування положень ст.78 КК України, тобто направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
За таких обставин, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні подання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про скасування засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування призначеного покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1