ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/635/20 Номер провадження 11-сс/814/887/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ „Полтава-Сад на ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області та накладено арешт на майно, а саме: дизельну установку „Vanden Bussche Irrigation та закріплений до неї водяний насос „Cornell Pump (модель 10RB-RP-EM18DB-2, серійний номер 241187 13.50 0.00), що належать ТОВ „Полтава-Сад, вилучене 05.09.2020 року під час огляду місця події, та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000120 від 18.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, ТОВ „Полтава-Сад (юридична адреса: Полтавська область, Полтавський район, с.Розсошенці, вул.Облачна, 1), яке займається вирощуванням, переробкою та реалізацією овочів, здійснює зрошування своїх насаджень на земельній ділянці, що розташована на території Полтавського району, річковою водою з русла річки Ворскла, яка протікає за околицею с.Ворони Котелевського району в межах території Диканського району Полтавської області.
17.06.2020 року під час огляду місця події, а саме огородженої металевим парканом території, що розташована над лівим берегом річки Ворскла між населеними пунктами с.Глоди Диканського району Полтавської області та с.Ворони Котелевського району Полтавської області, було виявлено металевий вагончик сторожку, металеву конструкцію, в якій знаходяться металеві ємності із дизельним паливом, а також насосну дизельну станцію, що розміщена на попередньо виритій заглибленій частині ділянки, викладеній бетонними плитами. Під час огляду конструкції встановлено, що вона є водяним дизельним насосом. При чому, дизельна станція „Vanden Bussche Irrigation приводить в дію водяний насос марки „Cornell Pump, а до вказаної конструкції підведено дві пластикові труби, одна з яких спущена до русла річки, інша ж у бік виїзду із огородженої території.
За результатами перевірки, проведеної ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, встановлено, що ТОВ „Полтава-Сад, в особі директора ОСОБА_8 , порушено вимоги земельного законодавства України, шляхом самовільного зайняття земельної ділянки державної власності водного фонду 0,0625 га. (пасовища) (прибережна захисна смуга річки Ворскла), розташованої за межами населених пунктів Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області. Документи, що посвідчують право користування (оренди), власності та державна реєстрація речового права на земельну ділянку відсутні.
05.09.2020 року під час додаткового огляду місця події, а саме - огородженої металевим парканом території, що розташована над лівим берегом річки Ворскла між населеними пунктами с.Глоди Диканського району Полтавської області та с.Ворони Котелевського району Полтавської області, було вилучено дизельну установку „Vanden Bussche Irrigation, яка приводить в дію закріплений до неї водяний насос марки „Cornell Pump та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Вказав, що вилучене майно не має відношення до кримінального правопорушення та не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. При цьому, у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України

Слідчим суддею не взято до уваги, що 08.07.2020 року уповноваженими особами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення ТОВ „Полтава-Сад положень ст.127 ЗК України, приведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. В свою чергу, адміністративна та кримінальна відповідальність за одне й те саме діяння є взаємовиключними.
Крім того, 21.02.2018 року ТОВ „Полтава-Сад було надано дозвіл на спеціальне водокористування, що надає право підприємству на забір річної води.
Про місце, дату та час розгляду провадження представник ТОВ „Полтава-Сад належним чином повідомлений не був, а клопотання слідчого розглянуто за його відсутності.
Прокурор та представник ТОВ „Полтава-Сад ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явились. На адресу апеляційного суду надіслали клопотання про розгляд провадження за їхньої відсутності.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 від 18.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт виявленого під час огляду місця події майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Наведені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Диспозицією ч.2 ст.197-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.
Об`єктивна сторона злочину полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, тобто активних протиправних діях по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельної ділянки. Причому земельна ділянка для винної особи є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею.
Самовільне зайняття земельної ділянки з об`єктивної сторони може полягати у різних діях - у незаконному огорожуванні ділянки, знищенні і встановленні «своїх» межових знаків, у протиправному використанні землі у своїх потребах: обробка, удобрення землі, насадження насіння, дерев чи кущів, виконання меліоративних, інших робіт, завезення і розміщення будівельних матеріалів тощо. Але у всіх випадках особа протиправно заволодіває земельною ділянкою, вчинює відносно неї певні дії як «власник» чи «законний користувач» і при цьому порушує суб`єктивні інтереси учасників земельних правовідносин у галузі правомірного використання, відтворення та охорони земель.
Проте, слідчий у своєму клопотанні не навів об`єктивних доводів про те, яким чином вилучені під час огляду місця події дизельна установка та закріплений до неї водяний насос можуть бути знаряддям злочину у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тобто, вказане майно не являється безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, та не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
Таким чином слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ „Полтава-Сад задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 05.09.2020 під час огляду місця події, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4