Провадження № 11-кп/4820/779/20
Справа № 688/3202/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
08 грудня 2020 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянув апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжногозаходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 17 січня 2021 року включно.
Визначено обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави в сумі 63 060 (шістдесят три тисячі шістесят) грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області (UA 0016581 в ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, код отримувача 26293548).
На вказану ухвалу суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду змінити в частині визначення розміру застави.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, перевіривши її доводи, вважаю за необхідне, виходячи з наступного.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цих Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України (ч.2 ст.392 КПК України). Цими положеннями КПК України фактично встановлено, що право на апеляційне оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою у суді першої інстанції може бути реалізовано лише з відстрочкою на невизначений термін до оскарження рішення у справі.

Водночас звертає увагу на те, що 13 червня 2019 року Конституційний Суд України у рішенні №-4 р/2019 визнав неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, з моменту прийняття рішення Конституційним Судом скасовано обмеження на окреме оскарження ухвал про продовження строку тримання особи під вартою, які постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції.

Зокрема, Конституційний Суд сформулював юридичну позицію, згідно з якою положення ст.ст.1, 3, 8, 21, 29, ч.1 ст.55 Конституції Українигарантують особі, право на свободу та особисту недоторканність якої обмежено рішенням суду у кримінальному судочинстві, судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку судових рішень щодо обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, окреме апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті на підставі рішення Конституційного Суду України спрямоване на забезпечення обвинуваченому, конституційне право на свободу якого обмежено шляхом продовження строку тримання під вартою на підставі ухвали суду, ефективного судового захисту шляхом перевірки судом апеляційної інстанції законності цієї ухвали. Адже за результатами апеляційного перегляду в разі незаконного позбавлення волі право особи може бути повністю або частково поновлено судом апеляційної інстанції.

Наведене свідчить, що Конституційний Суд розширив права обвинуваченого на апеляційне оскарження ухвали, якою обмежено його право на свободу, а не наділив і не мав на меті наділити прокурора таким правом, оскільки оскарження прокурором ухвали про продовження строку тримання під вартою може призвести до погіршення становища обвинуваченого.

Отже, за рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019право на окреме оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті має лише особа, чиє право обмежено, обвинувачений, його захисник, законний представник; а інші учасники судового провадження, у тому числі і прокурор, не мають права подавати апеляційну скаргу на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті.

За таких обставин вважаю, що прокурор не вправі оскаржувати ухвалу суду першої інстанції і про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Згідно п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
З огляду на викладене, приходжу до переконання, що подану прокурором апеляційну скаргу на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , слід повернути прокурору.
Керуючись ст.ст.392, 399 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в :
Повернути апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 .
Апеляційну скаргу повернути прокурору разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя