Справа № 298/582/20 Провадження № 1-кп/304/223/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000072 від 25 лютого 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, фельдшера-диспетчера Великоберезнянської підстанції ЕМД, одруженого (має на утриманні двох неповнолітніх дітей), українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_3 , будучи фельдшером-диспетчером Великоберезнянської підстанції екстреної медичної допомоги, службовою особою наділеною адміністративно-господарськими функціями по веденню табелю обліку відпрацьованих годин, перебуваючи на робочому місці у Великоберезнянській підстанції екстреної медичної допомоги за адресою: смт В.Березний, вул. Штефаника, 71 Великоберезнянського району Закарпатської області, у липні, вересні, жовтні, грудні 2018 року та січні і лютому 2019 року вніс до офіційних документів табелів обліку використання робочого часу за вказані місяці, завідомо неправдиві відомості про те, що лікар ОСОБА_6 у липні, вересні, жовтні 2018 року та січні і лютому 2019 року відпрацював 16 годин, а у грудні 2018 року 8 годин, в той час коли останній відповідно 08 липня, з 27 по 29 вересня, з 15 по 17 жовтня та 22 грудня 2018 року, а також з 10 по 14 січня та з 15 по 17 лютого 2019 року перебував за межами України, покинувши робоче місце, та не виконуючи трудові обов`язки, передбачені трудовим договором з роботодавцем, після чого підписав вказані офіційні документи та передав на підпис завідувачу Великоберезнянської підстанції екстреної медичної допомоги ОСОБА_6 , за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Захисник ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям; обвинувачений позицію свого захисника підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти клопотання захисника не заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 45 КК України, що були чинні на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (липень 2018 року лютий 2019 року), було передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так само вчинений обвинуваченим злочин, згідно класифікації злочинів за ст. 12 КК України, що була чинна на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (липень 2018 року лютий 2019 року), відносився до злочину невеликої тяжкості.

Разом з цим 01 липня 2020 року набув чинності Закон України від 22.11.2018 № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким змінено класифікацію злочинів, а статті 45 та 366 КК України викладено у новій редакції.

Так, статтею 45 КК України (у чинній на момент постановлення ухвали редакції) передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено у Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини 1 статті 58 Конституції України є положення частини 1 статті 5 КПК України, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення.

Конституційний Суд у рішенні від 26.01.2011 № 1-рп/2011 зазначив, що поліпшення правового становища особи, яка скоїла злочин, здійснюється згідно із законом, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (п. 4 мотивувальної частини).

Отже враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, в період липня 2018 року лютого 2019 року, під час дії редакції кримінального закону, зокрема ст. 45 КК України, що безумовно покращує становище обвинуваченого та пом`якшує його відповідальність, суд приходить до висновку, що положення ст. 45 КК України мають зворотну дію в часі, адже ретроспективна дія закону, яка поліпшує становище особи, встановлена Конституцією.

Як роз`яснено в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

В ході підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, яке згідно ст.12 цього Кодексу (у редакції, чинній на момент вчинення злочину) відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Також встановлено, що обвинувачений вказаний злочин вчинив вперше, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченого на підставі ст. 45 КК України (у редакції, чинній на момент вчинення злочину) слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, закривши щодо нього провадження у справі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься у порядку статей 100, 174 КПК України.

Що стосується процесуальних витрат, то оскільки питання щодо таких вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку), яким відповідно завершується провадження у стадії судового розгляду (п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ч. 4 ст. 374 цього Кодексу), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, у справах публічного обвинувачення кримінальним процесуальним законом (ст. 124 КПК України) не передбачено, тому рішення щодо таких судом не приймається.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 12, 45 КК України (у редакції, чинній на момент вчинення злочину), ст. ст.314, 284, 286, 288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.366 КК України на підставі ст. 45 цього Кодексу звільнити у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження № 0000072 від 25 лютого 2020 року закрити.

Речовий доказ у справі, а саме нетбук «Асеr», червоного кольору, який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути ОСОБА_3 .

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2020 року у виді арешту майна скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1