Номер провадження: 11-сс/813/1311/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2020 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0005691 внесеному до ЄРДР 19.10.2019 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2020 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 к кримінальному провадженні №0005691 внесеному до ЄРДР 19.10.2019 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з змісту повідомлення про підозру від 14.03.2020 року вбачається, що воно відповідає критеріям щодо здатності переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення, тобто вказана причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру, вказані захисником в скарзі дані не можуть свідчити про те, що на час розгляду скарги підозра не була вручена, і, відповідно, бути визнані підставою для скасування підозри.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах захисту ОСОБА_8 вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 та зобов`язати компетентну особу прокуратури Одеської області вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_8 .
Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не приділено увагу тому, що повідомлення про підозру, яке складене 14.03.2020 року, було залишено в дверному отворі квартири за місцем проживання ОСОБА_8 та додатково направлено замовним листом, а про наявність підозри ОСОБА_8 дізнався 17.03.2020 року лише в день затримання, як додаток до клопотання про обрання запобіжного заходу, тобто повідомлення про підозру вручене з порушенням законодавства, а тому підлягає скасуванню.
Крім того, адвокат зазначає, що слідчим суддею не було досліджено питання щодо внесення даних до ЄРДР про вручення підозри.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відмовляючи у задоволені скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив з того, що на стадії досудового розслідування, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя може оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування, зокрема, при розгляді скарги, відповідно до зазначеної норми закону, слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри, в рамках розгляду зазначеної скарги, неможливий.

Тобто, можливість оскарження повідомлення про підозру пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими. Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме: стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу й місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру. Але така особа не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості.

Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише в разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим кодексом процесуальні наслідки.

Слідчий суддя обґрунтовано вважав, що зі змісту наданих прокурором матеріалів, зокрема повідомлення про підозру від 14.03.2020 року, а саме викладення в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_8 , з зазначенням часу й місця його вчинення, а також інших суттєвих обставини, відомих на момент повідомлення про підозру, вбачається, що воно відповідає зазначеним прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року критеріям щодо здатності переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення, тобто вказана причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Слідчий суддя звернув увагу на те, що як зазначено в скарзі, 17.03.2020 року ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру, тобто факт вручення повідомлення про підозру не заперечується самим захисником, а тому при вказаних обставинах, вказані захисником в скарзі дані не можуть свідчити про те, що на час розгляду скарги підозра не була вручена, і, відповідно, бути визнані підставою для скасування підозри. Ніякі інші можливі порушення слідчим чи прокурором норм КПК під час проведення досудового розслідування, не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру, з урахуванням того, що вони тягнуть за собою інші передбачені цим кодексом процесуальні наслідки.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені скарги.

Апеляційний суд вважає, що на даний час посилання захисника ОСОБА_8 стосовно неналежного вручення повідомлення про підозру 14.03.2020 року не має правового значення, оскільки, як встановлено як слідчим суддею так і під час засідання апеляційного суду, повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено, що підтверджує сторона захисту. З моменту вручення підозри ОСОБА_8 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та неодноразово було продовжено строк застосування такого запобіжного заходу, під час розгляду таких клопотань питання обґрунтованості підозри було предметом розгляду як слідчого судді так і суду апеляційної інстанції, при цьому сторона захисту в судових засіданнях не ставила питання щодо неналежного вручення повідомлення про підозру.

Такі процесуальні дії сторони захисту апеляційний суд вважає спробою підозрюваного ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчим суддею не було досліджено питання щодо внесення даних до ЄРДР про вручення підозри, оскільки невнесення таких даних не може бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру, з урахуванням того, що це тягне за собою інші передбачені цим кодексом процесуальні наслідки.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 303 - 309, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2020 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0005691 внесеному до ЄРДР 19.10.2019 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4