Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7272/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, яка вчинила кримінальне правопорушення ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000949, внесеного до ЄРДР 16.03.2020 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження, працюючого слюсарем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В :
26 червня 2020 року до Подільського районного суду міста Києва від прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000949, внесеного до ЄРДР 16.03.2020 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Згідно клопотання, 16.03.2020 року приблизно о 20 год. 35 хв. ОСОБА_6 перебував за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 11, біля під`їзду № 2, де в цей час проходила ОСОБА_7 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_9 , який помітив малолітню дитину, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення останнього, при цьому достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є малолітнім.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення малолітньої дитини, 16.03.2020 року близько о 20 год. 45 хв. ОСОБА_10 , прослідкувавши за малолітнім ОСОБА_8 та скориставшись відсутністю сторонніх перехожих за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 11 біля під`їзду № 2, підбіг до малолітнього потерпілого зі спини та із застосуванням фізичної сили, обхопивши останнього обома руками за тулуб, тим самим протиправно відкрито схопив малолітнього ОСОБА_8 та почав бігти із ним в напрямку під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , утримуючи потерпілого проти волі останнього.

Проте, через обставини, котрі не залежали від волі ОСОБА_9 , злочин не було закінчено, хоча останній і виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки мати потерпілого ОСОБА_7 наздогнала ОСОБА_9 та, тримаючи останнього за одяг, не давала можливості йому зникнути з місця вчинення злочину, а малолітній ОСОБА_8 вирвався з рук ОСОБА_9 .

Дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразились у закінченому замаху на викрадення людини, вчиненому щодо малолітнього, коли особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак з причин, які не залежали від її волі, злочин не було закінчено, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

У судовому засіданні прокурор, захисник та законний представник підтримали клопотання за обставин викладених у ньому, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення заперечила щодо клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Так, згідно висновку комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 81 від 09.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_6 в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він підозрюється, виявляв ознаки гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії (F23.1 за МКХ-10) і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії (F23.1 за МКХ-10) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру в закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

З урахуванням положень статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 "Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги", якими передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р. суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

За змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ "Про психіатричну допомогу" та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ "Основи законодавства України про охорону здоров`я" метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції, ст. 2 КК, ч. 2 ст. 15 КПК, а також із сформульованого у ст. 3 Закону № 1489-ІІІ принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

З огляду на вимоги статей 19, 94 КК, ст. 19 Закону № 1489-ІІІ до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом .

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ "Про психіатричну допомогу" (далі - Закон № 1489-ІІІ) та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (далі - Закон № 2801-ХІІ), п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р., ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу", статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 "Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги", суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження, працюючого слюсарем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

До вступу ухвали в законну силу обраний запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку з утриманням в КНП "КМПНЛ № 3" залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: куртку зеленого кольору, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудову книжку № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудову книжку НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку про реєстрацію місця особи на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути ОСОБА_6 , як законному власнику.

На ухвалу до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1