Справа № 206/887/20
Провадження № 1-кп/206/156/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 18.12.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утримані неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2019 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07 листопада 2017 року, грубо порушуючи вимоги п. 12.4. Правил дорожнього руху, згідно до якого «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше ніж 50 км/год.», слідуючи із перевищенням дозволеної швидкості приблизно 70 км/год., здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вулиці Маршала Малиновського у місті Дніпрі, яка має по три смуги для руху у кожному напрямку, з боку Усть-Самарського мосту у напрямку Мерефо-Херсонського мосту.
У вказаний час, попереду відносно напрямку вказаного транспортного засобу, з лівого узбіччя на пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1, через проїзну частину вулиці Маршала Малиновського у місті Дніпрі вийшов пішохід ОСОБА_9 , який у темпі шагу почав перетинати вказану проїзну частину, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху водій ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись у зоні дії попереджувального дорожнього знаку 1.32. «Пішохідний перехід», заборонного дорожнього знаку 3.29. «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», з інформаційно-вказівним дорожнім знаком 7.2.1. «Зона дії 50 м», ігноруючи їхні вимоги, наближався до пішохідного переходу, по якому рухався пішохід ОСОБА_9 .

При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху із перевищенням дозволеної швидкості, навпроти будівлі № 96 по вулиці Маршала Малиновського міста Дніпра, 18 грудня 2019 року приблизно о 16 годині 40 хвилин водій ОСОБА_4 несвоєчасно виявив спереду на смузі його руху пішохода ОСОБА_9 та на пішохідному переході допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 який був звернутий правою нижньою кінцівкою його тулуба до передньої поверхні транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.4. Правил дорожнього руху, в яких вказано:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими».

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі».

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Порушення п. 12.4. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді тупої травми кінцівок: - забійно-рваної рани проксимальної фаланги 4-го пальця правої кисті; - закритого перелому зовнішньої кісточки лівого гомілковостопного суглобу з відносно задовільним стоянням уламків; відкритих багатоуламкових поліфокальних переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток в середній та нижній третині зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани правої гомілки в проекції переломів.
Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, що діяли в праву нижню кінцівку, з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-м, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17 січня 1995 року № 6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень в області нижніх кінцівок, вказує, що в момент первинного контакту ОСОБА_9 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні знаходились у кроковому положенні та був звернутий правою нижньою кінцівкою до виступаючих частин рухомого транспортного засобу.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, пояснивши суду, що 18 грудня 2019 року приблизно о 16 годині 40 хвилин керуючи автомобілем «Nissan Leaf» по вул. Маршала Малиновського перевищив швидкість та збив потерпілого який рухався по пішоходному переходу. У скоєному щиро каявся, просив суворо не карати та не позбавляти права керування, так як працює у таксі та це його єдиний заробіток.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні також підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, має на утриманні малолітню дитину, щиро покаявся у скоєному та відшкодував потерпілому завдану шкоду.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавленні волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.
Враховуючи вищевикладені приписи підлягає скасуванню арешт накладений на автомобіль «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2020 року.
Цивільний позов не заявлено.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати: за проведення судової експертизи № 19/104-9/2/2 від 20.01.2020 року у розмірі 1099,07 грн. (т. 1 а.п. 69), за проведення судової експертизи № 19/104-9/2/13 від 08.01.2020 року у розмірі 628,04 грн. (т. 1 а.п. 79) а також витрати за проведення судової експертизи № 19/104-9/2/307 від 24.02.2020 року у розмірі 1256,08 грн. (т. 1 а.п. 131).
Скасувати арешт накладений на автомобіль «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2020 року.
Речові докази по справі: автомобіль «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області - повернути за належністю ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1