У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна (кримінальне провадження № 0000482),-

Встановив:

Слідчий Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури про накладення арешту автомобіль марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який належть ТОВ «Альтком», під керуванням ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовує тим, що 30.07.2020 старшим оперуповноваженим сектору спеціальної поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 поблизу с. Вишневе Кобеляцького району Полтавської області біля мосту на трасі а/д Полтава- Олександрія виявлено автомобіль марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 , який є працівником фірми «Альтком», який здійснив водозабір води з річки Кобелячок без відповідних документів. За даним фактов внесено відомості до ЄРДР за № 0000482 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України.

30.07.2020 проведено огляд місця події та вилучений вищевказаний транспортний засіб.

Слідчий Кобеляцького ВПГУНП в Полтавській області, представник власника майна, до суду не з`явився, причини неявки суд не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30.07.2020 до ЄРДР внесено відомості по факту здійснення працівником фірми «Альтком» ОСОБА_6 за допомогою автомобіля МАЗ д.н.з НОМЕР_1 водозабору води з річки Кобелячок поблизу с. Вишневе Кобеляцького району Полтавської області. Правова кваліфікація ч.1 ст. 240 КК України.

30.07.2020 було проведено огляд та вилучено вищевказаний транспортний засіб. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 є ТОВ «Фотон екстра».

Доказів, що даний транспортний засіб належить ТОВ «Альтком» та те, що водій ОСОБА_6 перебуває з ТОВ «Альтком» у трудових відносинах суду не надано.

Постановою слідчого від 30.07.2020 автомобіль МАЗ д.н.з НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Проте, із клопотання слідчого вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст. 170 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

Не містить клопотання слідчого і відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майно, як і відомості про їх відношення до події, що розслідується в рамках кримінального провадження №0000482 від 31.07.2020.

При цьому, судом враховується і те, що з моменту вилучення майна до теперішнього часу органом досудового розслідування не оглянуто вилучене майно, не з`ясовано чи може мати істотне значення вилучене майно для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, та чи містить вилучене майно докази злочинної діяльності.

Крім того, слідчий суддя вважає, що наявність постанови про визнання автомобіля речовим доказом не є безумовною підставою для накладення на нього арешту. Слідчий має довести мету, з якою такий арешт може бути накладено.

Згідно диспозиції ч.1 ст.240 КК України, кримінальна відповідальність передбачена за порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоровя людей чи довкілля. Об`єктом даного злочину є надра, як складова частина охоронюваних кримінальним правом навколишнього природного середовища з метою дотримання раціональних і ефективних методів видобування не загальнопоширених корисних копалин, недопущення понаднормативних втрат корисної природної сировини. Вода не відноситься до надр, а тому водозабір води не може бути об`єктом цього злочину.

Враховуючи вищевикладене суд вважає безпідставними доводи слідчого про необхідність накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб, оскільки на даному етапі досудового розслідування потреби кримінального провадження не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Керуючись статтями 132, 168, 171 - 173, 175, 214, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчого Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів, з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Слідчий суддя