УХВАЛА
Іменем України

20 грудня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000239 від 24.04.2018 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, українця, не одруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_8 , з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло зазначене клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000239 від 24.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000239 від 24.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час, місці та за невстановлених слідством обставин у ОСОБА_12 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом вчинення розбійних нападів на осіб підприємців, що проживають на території Київської, Житомирської та інших областей України. Переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_12 поділився зі своїми злочинними намірами з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , запропонувавши останнім спільно вчиняти кримінальні правопорушення за попередньою змовою групою осіб, на що останні погодилися.

Вступивши в попередню злочинну змову з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , ОСОБА_12 разом з вищеперерахованими особами здійснили ряд організаційних та підготовчих дій, спрямованих на подальше вчинення розбійного нападу. Зокрема, у достовірно невстановлений час, але не пізніше 17.12.2020 вищевказаним особам стало відомо, що цього ж дня до офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вечірній час повинен прибути ОСОБА_13 зі значною сумою грошових коштів.

Керуючись корисливим мотивом та діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обрали ОСОБА_13 безпосереднім об`єктом розбійного нападу.

При цьому, з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розробили спільний злочинний план, відповідно до якого на заздалегідь підготовленому автомобілі вказані особи під`їжджають до офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , очікують прибуття потерпілого та в момент, коли потерпілий рухається по вулиці з грошовими коштами, наближаючись до офісного приміщення, здійснюють розбійний напад на останнього, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. При цьому, відповідно до спільно розробленого злочинного плану ОСОБА_12 в момент вчинення розбійного нападу повинен був залишатися в автомобілі з метою спостерігання за навколишньою обстановкою, попередження інших співучасників про можливу небезпеку, оперативного від`їзду транспортним засобом після вчинення розбійного нападу.

17.12.2020 близько 18 години 05 хвилин ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом вчинення розбійного нападу на громадянина ОСОБА_13 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «КІА» сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули до офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до якого як їм було достовірно відомо, мав прибути ОСОБА_13 з матеріальними цінностями в особливо великих розмірах та цього ж дня мав прямувати до даного приміщення зі значною сумою грошових коштів при собі, що становили інтерес для останніх, тобто до місця заздалегідь запланованого скоєння злочину, з метою заволодіння майном особи у особливо великих розмірах.

У цей же день, місці та вказаних обставин, приблизно о 18 години 55 хвилин, ОСОБА_12 , реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи у автомобілі марки «КІА» сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , поблизу офісного приміщення, розташованого за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яснопольська, 48А, спостерігали за навколишньою обстановкою та чекали прибуття ОСОБА_13 до зазначеного приміщення.

Після того, як ОСОБА_13 прибув на власному автомобілі до вищевказаного офісного приміщення, вийшов із транспортного засобу, ОСОБА_12 залишився в автомобілі марки «КІА» сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою спостерігання за навколишньою обстановкою, попередження інших співучасників про можливу небезпеку, оперативного від`їзду транспортним засобом, а ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел, прослідували за потерпілим ОСОБА_13 , де поблизу офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , застосовуючи значну фізичну силу, погрожуючи предметом, схожим на пістолет, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, заподіявши при цьому тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 у вигляді забою м`яких тканин, ділянки правої щоки, ділянки ребер ліворуч та заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 в сумі 968 500 грн, 210 доларів США та 50 Євро, що є особливо великим розміром.

Після вчинення розбійного нападу ОСОБА_12 ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 місце вчинення кримінального правопорушення залишили.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України.

17.12.2020 старшим слідчим СУ ГУНП в Житомирській області о 19 год. 00 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча зазначила, що:

- причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження;

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна;

- орган досудового розслідування, керуючись п.1 ч.1 ст.177 КПК України, має підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, а також що він є жителем іншого регіону;

- орган досудового розслідування, керуючись п.2 ч.1 ст.177 КПК України, не виключає можливості знищення, схову або спотворення речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та на даний час не вилучені органом досудового розслідування;

- орган досудового розслідування, керуючись п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 на потерпілих, оскільки затриманий під час вчинення корисливо-насильницького злочину із застосуванням вогнепальної зброї, що вказує на його схильність до насильницьких дій;

- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно обрати без можливості внесення застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити, посилаючись на ризики, передбачені ст.177 КК України. Додатково вказав, що про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить також поведінка підозрюваного, оскільки під час затримання ОСОБА_4 намагався залишити місце події на автомобілі, який був зупинений тільки після його блокування транспортними засобами поліції. Крім того, всі докази по кримінальному провадженню ще не зібрані, тому існує ризик їх знищення та спотворення. Тому, на думку прокурора, відносно підозрюваного неможливо обрати запобіжний захід більш м`який, ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що підозра є необґрунтованою і ОСОБА_4 взагалі не перебуває в статусі підозрюваного. Зокрема: органом досудового розслідування невірно кваліфіковано кримінальне правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, оскільки відсутні докази тілесних ушкоджень та застосування насильства; в матеріалах НСРД підозрюваний не фігурує; матеріали НСРД є недопустимими доказами, оскільки матеріали клопотання не містять ухвал апеляційного суду про надання дозволу на такі негласні слідчі дії. Жодні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не доведені: підозрюваний після закінчення строку затримання не втік із зали судового засідання; всі докази у кримінальному провадженні були вилучені під час затримання, тому відсутній ризик спотворення доказів; підозрюваний не знає свідків і потерпілих, тому не зможе на них впливати. Просить врахувати, що: на утриманні у підозрюваного перебуває малолітня дитина; ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив про застосування до нього надмірного фізичного насильства і йому рекомендоване стаціонарне лікування, яке буде неналежним в умовах СІЗО.

Захисник ОСОБА_5 просив не застосовувати до підозрюваного жоден із запобіжних заходів, оскільки відсутні докази щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого правопорушення. Зокрема: протоколи НСРД не підтверджують причетність підзахисного до злочину; впізнання не було проведено; протоколи допитів складено не уповноваженими особами; до протоколу обшуку не додано матеріали відеозапису та фіксації; прокурором не надано в судове засідання оригіналу підозри; під час вручення підозри ОСОБА_4 не був забезпечений захисником; підозра не вручена ОСОБА_4 , оскільки відсутній його підпис; розмір заподіяної шкоди не встановлено; копія клопотання про обрання запобіжного заходу не підписана слідчим, додатки клопотання не засвідчені належним чином. Просить врахувати, що на утриманні у підозрюваного перебуває малолітня дитина, ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, потребує стаціонарного лікування. Крім того, ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні: підозрюваний після закінчення строку затримання добровільно з`явився в судове засідання для розгляду клопотання і не переховується від суду; всі докази у кримінальному провадженні були вилучені під час затримання.

Підозрюваний підтримав позицію захисників. Вказав, що утримує сина, впливати та здійснювати тиск на будь-кого наміру у нього немає, буде співпрацювати зі слідством та виконувати приписи суду. Просив обрати щодо нього домашній арешт, щоб мав змогу пройти медичне обстеження та працювати.

Окрім того, в судовому засіданні підозрюваний повідомив про те, що під час затримання 17.12.2020 його сильно побили, проте жодної медичної допомоги він не отримував. Після затримання йому дали попити тільки стакан води та один раз випустили в туалет. Крім того, на нього чинився фізичний та психологічний тиск.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні подав скаргу на незаконне затримання підозрюваного у порядку ст.208 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , який повідомив про обставини вчинення на нього розбійного нападу; заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_13 , від 17.12.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.12.2020 який повідомив про обставини вчинення розбійного нападу відносно ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події від 17.12.2020; протоколом огляду місця події від 18.12.2020; протоколом обшуку автомобіля «КІА» польської реєстрації н/з НОМЕР_3 , в результаті якого вилучено грошові кошти в особливо великих розмірах, які належать потерпілому ОСОБА_13 , документи на його ім`я, предмет оливкового кольору зовні схожий на ручну гранату «Ф-1», предмет зовні схожий на пістолет, налипка з надписом «поліція»; довідками про виявлені вибухові матеріали; протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.12.2020; протоколами за результатами проведення НСРД від 18.12.2020.

Щодо доводів сторони захисту, висловлених в судовому засіданні, які зводяться до оцінки обґрунтованості підозри та наявності у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про винуватість підозрюваного, то наведене виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Також слід зазначити, що посилання захисників на те, що підозра не була отримана ОСОБА_4 , спростовується наявністю відповідного власноручного напису підозрюваного у повідомленні про підозру: «Ознайомлений» «Дорошенко».

Щодо наявності ризиків та можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Слідчий та прокурор у клопотанні посилаються на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони є обґрунтованими.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати незаконний вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність і що підозрюваний намагався покинути місце події, проте був затриманий, а також у контексті такого ризику надає оцінку особі підозрюваного: неодружений, не працює, не має постійного джерела доходів.

Крім того, підозрюваний з метою уникнення від покарання, може знищити, сховати або спотворити речі, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі такі речі на даний час вилучені органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному інкримінується особливо тяжкий злочин, вчинений із застосуванням насильства, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено. Доводи захисників щодо наявності у підозрюваного на утриманні малолітнього сина не переважають над наявністю існуючих ризиків.

Відповідно до вимог абзацу 1 ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Так, підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується злочин, вчинений із застосуванням насильства, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне не визначати відповідний розмір застави відносно останнього в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність законних підстав для затримання підозрюваного, передбачених ст.208 КПК України в контексті встановлених обставин у цьому кримінальному провадженні, а також зміст протоколу про затримання підозрюваного на предмет відповідності приписам цієї статті, судом не встановлено таких порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть за собою протиправність затримання ОСОБА_4 17.12.2020 о 19 год.00 хв.

Згідно положень п.п.1, 2 ч.6 ст.206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Таким чином, твердження підозрюваного в судовому засіданні про застосування до нього насильства під час затримання та в умовах його подальшого тримання, підлягають перевірці шляхом надання доручення відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів з цього приводу, та доручення про проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000239 від 24.04.2018 відносно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 лютого 2021 року, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали - до 13.02.2021 включно.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.206 КПК України доручити компетентному органу досудового розслідування відповідно до ст.216 КПК України провести дослідження фактів застосування до підозрюваного ОСОБА_4 насильства та заподіяння тілесних ушкоджень під час його затримання 17.12.2020 в м.Буча та застосування насильства під час перебування підозрюваного ОСОБА_4 в ізоляторі тимчасового тримання № 1 (м.Житомир) ГУНП в Житомирській області.

Доручити прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000239 забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , та надання належної медичної допомоги.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 23.12.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1