Провадження № 1-кс/127/7340/20
У Х В А Л А
Іменем України
04 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 03.08.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001385 від 29.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вироком Борівського районного суду Харківської області від 07.07.2015, та ОСОБА_6 за невстановлених обставин вступили між собою у попередню змову на спільне викрадення грошових коштів із банкоматів шляхом умисного їх пошкодження за допомогою вибуху.
В подальшому, реалізовуючи вказану змову, заздалегідь підготувавшись та розподіливши між собою ролі, 29.07.2020 близько 04:00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. М. Шимка, 24, помітили у житловому будинку банкомат «Ukrsibbank» № 9676, який розташований при вході до зоомагазину, належить акціонерному товариству «УКРСИББАНК», яким і використовується як сховище для грошових коштів, в якому на той час знаходились кошти в сумі 192 900 грн.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливими мотивом та метою, умисно і узгоджено, а ОСОБА_5 також і повторно, він та ОСОБА_6 підійшли до зазначеного банкомату «Ukrsibbank» № 9676 із саморобним вибуховим пристроєм у вигляді кулі із пластиковою трубкою із вмістом газоподібної вибухової речовини та приєднали вказаний пристрій до отвору видачі грошових коштів банкомату. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбігли на безпечну відстань від банкомату та через декілька хвилин вказаний саморобний вибуховий пристрій вибухнув.
Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підбігли до банкомату, однак, в цей час спрацювала сигналізація та спричинені внаслідок вибуху пошкодження банкомату не надали можливості забрати із нього грошові кошти, а тому, не бажаючи бути викритими, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинули місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, чим попереджено заподіяння акціонерному товариству «УКРСИББАНК» матеріальної шкоди на суму 192 900 грн., яка в понад 183 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. 2 примітки до ст. 185 КК України становить значну шкоду.
Крім того, внаслідок таких дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вищевказаний банкомат перестав функціонувати та був пошкоджений, а саме - біля отвору видачі грошових коштів утворилися сліди обвуглення лакофарбового покриття із нашаруванням коричневого кольору.
В ході проведення огляду місця події банкомату АТ «Укрсиббанк» за № 9676 по вул М. Шимка у м. Вінниці, виявлено та вилучено наліпку на пляшку з-під пива з написом «Опілля»; два змиви із стінок банкомату; відрізок паперу із нашаруванням речовини із чекового апарату банкомату.
Відповідно до ст. 98 КПК України вилучене зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вказані речі, які вилученні, мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.
Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.
Враховуючи викладене, з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовими доказами, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 04.08.2020 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, однак, як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 від 04.08.2020, про дату, час та місце розгляду клопотання власник майна повідомлявся слідчим належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001385 від 29 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що 29.07.2020 близько 04:00 год., ОСОБА_5 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вироком Борівського районного суду Харківської області від 07.07.2015, та ОСОБА_6 вступивши між собою у попередню змову, перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Шимка, 24 намагалися вчинити крадіжку грошових коштів із банкомату «Ukrsibbank» № 9676, який розташований при вході до зоомагазину, та належить акціонерному товариству «УКРСИББАНК», однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
29.07.2020 в ході проведення огляду місця події банкомату АТ «Укрсиббанк» за № 9676 по вул М. Шимка у м. Вінниці, виявлено та вилучено наліпку на пляшку з-під пива з написом «Опілля»; два змиви із стінок банкомату; відрізок паперу із нашаруванням речовини із чекового апарату банкомату.
Наведені обставини підтверджуються протоколом огляду місця події від 29.07.2020.
Постановою слідчого від 29.07.2020 вилучені речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказані речі, які були вилучені під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 29.07.2020 року під час проведення огляду місця події банкомату АТ «Укрсиббанк» за № 9676 по вул. М. Шимка у м. Вінниці, а саме: наліпку на пляшку з-під пива з написом «Опілля»; два змиви із стінок банкомату; відрізок паперу із нашаруванням речовини із чекового апарату банкомату.
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя