ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/170/18
Провадження № 1-в/210/406/20

"20" листопада 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ст.107 ч.4 КПК України, подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року, за ст.15 ч.3 ст.185 ч.1 КК України, до покарання у вигляді штрафу 850,00грн. в дохід держави, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 03.11.2020 року з поданням звернувся начальник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст.15 ч.3 ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу 850,00грн. в дохід держави.

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 засуджено за ст.15 ч.3 ст.185 ч.1 КК України, до покарання у вигляді штрафу 850,00грн. в дохід держави - вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2018 року, який набрав законної сили 06.04.2018 року. Станом на 02.11.2020 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду уповноважений орган з питань пробації не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України строк виконання вироку сплив 06.04.2020 року (2 роки).

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлений, про причини неявки не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Прокурор проти задоволення вказаного подання не заперечував.

Представник відділу з питань пробації в судове засідання не з`явився також, про час та місце розгляду подання повідомлений, про причини неявки не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду подання.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до подання, вважає за необхідне подання про звільнення від покарання по закінченню строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити на підставі наступного.

Пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя.

Згідно п.1 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року затверджена угода від 05.01.2018 року про примирення між представником потерпілого ТОВ «АТБ-маркет», - ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 . Відповідно вказаного вироку ОСОБА_5 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.1 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн. Вирок набрав законної сили 06.04.2018 року.

Вирок перебуває на виконанні у Центрально-Міському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Засуджений ОСОБА_5 неодноразово викликався до Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо виконання вироку суду (а.с.5, 6, 16, 19), проте жодного разу не з`явився.

Виходом за адресою місця проживання засудженого: АДРЕСА_1 , 12.06.2018 року під час бесіди з матір`ю ОСОБА_5 - ОСОБА_7 з`ясовано, що її син ОСОБА_5 сплатив штраф, зобов`язалася повідомити його про необхідність принести квитанцію про сплату штрафу до сектору пробації (а.с.7, 8).

13.06.2018 року у телефонній бесіді за телефоном НОМЕР_1 ОСОБА_5 повідомив, що сплатив штраф за вироком суду від 06.03.2018 року, зобов`язався підтвердити сплату штрафу до 20.06.2018 року (а.с.9).

21.06.2018 року у телефонній бесіді за телефоном НОМЕР_1 ОСОБА_5 повідомив, що сплатив штраф за вироком суду від 06.03.2018 року, але загубив оригінал квитанції, зобов`язався отримати дублікат квитанції, підтвердити сплату штрафу до 26.06.2018 року (а.с.10).

27.07.2018 року у телефонній бесіді за телефоном НОМЕР_1 мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7 повідомила, що син за адресою: АДРЕСА_1 , не мешкає, повідомити про фактичне місце перебування сина відмовилася (а.с.11).

14.01.2019 року на телефонний дзвінок НОМЕР_2 засуджений ОСОБА_5 не відповів, йому залишено повідомлення у Viber про термінову явку до Центрально-Міського районного відділу пробації (а.с.21).

04.02.2019 року на телефонний дзвінок НОМЕР_2 засуджений ОСОБА_5 відповів, що штраф сплачено, але квитанцію знайти не може (а.с.22).

Подальші заходи, направлені на вирішення питання виконання вироку суду, результату не дали (а.с.27, 28, 29, 32-34, 38).

Орган пробації неодноразово звертався до суду щодо заміни суми штрафу на покарання у вигляді громадських, виправних робіт, позбавлення волі, проте ухвалами суду від 13.07.2018 року, 13.08.2018 року, 01.10.2018 року, 21.01.2019 року, 17.05.2019 року, у задоволенні подання відмовлено (а.с.12-18, 25).

Частиною 2 статті 21 КПК України визначено, що вирок та ухвала суду, які набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Копії матеріалів, додані до подання, та матеріали кримінального провадження не містять підтвердження того, що ОСОБА_5 виконав умови угоди, а саме сплатив штраф у розмірі 850,00грн, який був призначений вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2018 року за наслідками затвердження угоди про примирення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Разом із цим, відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються (ч.1 ст.80 КК України).

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.1 ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок відносно ОСОБА_5 ухвалений на підставі угоди про примирення згідно з правилам глави 35 КПК України, а відповідно до ч.1 ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування такого вироку. На підставі чого 08.02.2019 року за вих.№21/39/363-19 потерпілий (а.с.30, 31) повідомлений про невиконання угоди від 05.01.2018 року про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим - ТОВ «АТБ-маркет».

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення потерпілим ТОВ «АТБ-маркет» не подано.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, відсутні відомості про вчинення ОСОБА_5 нового злочину, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.80 ч.1 п.1 КК України.

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.1 КК України, у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1