ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1082/20 Справа № 211/4103/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000835, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000835.
Накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події ділянки автомобільної дороги неподалік від будинку АДРЕСА_1 грошові кошти 200 гривень однією купюрою відповідного номіналу, серії ХЄ номер 8771375, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом використання та розпорядження вказаним вище майном.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що вилучені під час огляду речі є речовими доказами, мають суттєве значення у розслідувані кримінального провадження, з метою позбавлення зацікавлених осіб можливості знищити вказане майно, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що слідчий суддею не було зазначено конкретні підстави і мету , конкретні факти і докази, що свідчать про володіння майном.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Мотиви апеляційного суду.
Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській перебувають матеріали кримінального провадження № 0000835 від 11.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за фактом пропозиції, службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища
В ході проведення досудового розслідування, під час проведення першочергових невідкладних заходів, а саме в період часу з 02:57 до 03:16 11.07.2020 року, неподалік від будинку №80 по вул. Дніпровське шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу проведено огляд місця події, в ході якої виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 гривень, однією купюрою, серійний номер ХЄ 8771375, які гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав в якості неправомірної вигоди інспектору взводу 2 роти 1 батальйону 2 полку патрульної поліції м. Кривого Рогу ОСОБА_6 , за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Вказана купюра номіналом 200 гривень тимчасово вилучена в Довгинцівський ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, так як згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 167, ч. 3 ст. 170 КПК України, вважається тимчасово вилученим майном, адже вона являє собою предметом вчинення кримінального правопорушення.
Постановою від 11 липня 2020 року вказане майно визнано речовим доказом.
Слідчий у своєму клопотанні про арешт майна посилається на те, що з метою збереження речових доказів по справі, уникнення можливості приховати, пошкодити або передати на вказане майно необхідно накласти арешт.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що вилучене майно є речовим доказом, має суттєве значення у розслідуванні кримінального провадження, а тому, з метою позбавлення зацікавлених осіб можливості знищити вказане майно, на нього необхідно накласти арешт.
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Грошові кошти є предметом вчинення злочину, а тому відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, про необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки це майно відповідає критеріям речового доказу у цьому кримінальному провадженні, зазначеним в ст. 98 КПК України та є предметом кримінально протиправних дій, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 є безпідставними.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000835 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3