КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000689 від 26.07.2019, а саме на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_7 , у домоволодінні, згідно кадастрового номеру: :38:140:0659 (земельна ділянка, на якій знаходяться жилі та не жилі будинки, які не введені в експлуатацію, у зв`язку з чим і не присвоєно поштової адреси) Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, а саме на другому поверсі житлового будинку, у ванній кімнаті, з сейфу: Євро на загальну суму 9100; долари США на загальну суму 210 200.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя виходив з того, що вказані грошові кошти не відповідають вимогам ч. 1 ст. 96-2 КК України та приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000002, в якості речових доказів, у зв`язку із чим прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено підставу і мету накладення арешту на майно. Стверджує, що в ухвалі слідчого судді відсутнє будь-яке посилання на норми Кримінального процесуального кодексу України, відсутнє посилання на статтю 376 КПК України, та у резолютивній частині ухвали не зазначено про час оголошення повного тексту.

У підсумку прокурор зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження №0000689, відомості про яке 26.07.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

29.10.2019 прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000689 від 26.07.2019, а саме на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_7 , у домоволодінні, згідно кадастрового номеру: :38:140:0659 (земельна ділянка, на якій знаходяться жилі та не жилі будинки, які не введені в експлуатацію, у зв`язку з чим і не присвоєно поштової адреси) Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, а саме на другому поверсі житлового будинку, у ванній кімнаті, з сейфу: Євро на загальну суму 9100; долари США на загальну суму 210 200.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні даногоклопотання прокурора про арешт майна.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора такими, що не знайшли підтвердження, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Колегія суддів дослідивши додані ініціатором клопотання матеріали, дійшла висновку про відсутність належного обгрунтування необхідності накладення арешту на майно, виходячи з наступного.

Так, представленими в апеляційний суд матеріалами провадження встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0000689, відомості про яке 26.07.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України та кримінальне провадження №0000985, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Крім того, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження №0001449, відомості про яке 10.11.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

16.10.2019 об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000689 та №0000985 в одне провадження №0000689.

09.10.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2КК України у кримінальному провадженні №0001449 від 10.11.2017.

Крім того, відповідно до постанови прокурора від 03.01.2020 із матеріалів кримінального провадження №0000689 виділено матеріали в кримінальне провадження №0000002.

Як вбачається з доданих матеріалів, прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000689, відомості про яке 26.07.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, вилучено в межах кримінального провадження №0001449, проте дані про об`єднання зазначених вище кримінальних проваджень, а саме №0000689 та №0001449, у матеріалах справи відсутні.

Крім того, 25.06.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва по справі №757/31190/19-к задоволено клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на речові докази, а саме грошові кошти, які були тимчасово вилучені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.06.2019 справа №757/27913/19-к ОСОБА_10 про дозвіл на проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_7 , у домоволодінні, згідно кадастрового номеру: :38:140:0659 (земельна ділянка, на якій знаходяться жилі та не жилі будинки, які не введені в експлуатацію, у зв`язку з чим і не присвоєно поштової адреси) Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, а саме на другому поверсі житлового будинку, у ванній кімнаті, з сейфу: Євро на загальну суму 9100; долари США на загальну суму 210 200.

Відомості про скасування зазначеного судового рішення у матеріалах справи відсутні, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про відсутність правових підстав для повторного накладення арешту на зазначене у клопотання прокурора майно.

Крім того, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000002, які долучені до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 203-2 КК України, який перебуває на розгляді у Вишгородському районному суді Київської області, кошти, на які прокурор просить накласти арешт, приєднані до матеріалів даного кримінального провадження в якості речових доказів.
Посилання прокурора на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог КПК України, те, що ухвала слідчого судді не містить посилання на норми КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Твердження апелянта про те, що оскаржувана ухвала не містить посилань на ст. 376 КПК України, а в резолютивній частині рішення не зазначено про час оголошення його повного тексту, заслуговують на увагу, проте не є визначеною ст. 173 КПК України підставою для скасування оскаржуваної ухвали та арешту майна.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено підставу і мету накладення арешту на майно, з урахуванням наведених підстав для залишення ухвали слідчого судді без змін, на переконання колегії суддів, не вказують на незаконність прийнятого слідчим суддею рішення.

Таким чином, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Департаменту правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку, за місцем проживання ОСОБА_7 , у домоволодінні, згідно кадастрового номеру: :38:140:0659 (земельна ділянка, на якій знаходиться жилі та не жилі будинки, які не введені в експлуатацію, у зв`язку з чим і не присвоєно поштової адреси) Київська область, Вишгородський район, с/рада Хотянівська, а саме на другому поверсі житлового будинку, у ванній кімнаті, з сейфу: Євро на загальну суму 9100; долари США на загальну суму 210 200, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4