провадження № 1-кс/243/1597/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська заяву ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду кримінальної справи №1-кс/243/1579/2020 (243/9215/18) за заявою ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 про відвід прокурора,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Слов`янського міськрайонного суду надійшли матеріали кримінальної справи №1-кс/243/1579/2020 (243/9215/18) за заявою ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 про відвід прокурора.

Зазначене справа була передана на розгляд слідчого судді ОСОБА_6 , при розгляді зазначеної заяви, ОСОБА_4 було заявлено відвід слідчому судді, обґрунтований тим, що слідчий суддя ОСОБА_6 останній вже висловив свою правову позицію стосовно відводу ОСОБА_3 при винесенні ухвали щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ч.2 ст. 186 КК України., у зв`язку з чим заявляє відвід слідчому судді ОСОБА_6 від розгляду даної скарги.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду його заяви, навів доводи аналогічні доводам викладеним в заяві, додав, що слідчий суддя ОСОБА_6 не захищає потерпілого, став на позицію прокурора, виніс ухвалу від 27.07.2020 року, яка оскаржується в апеляційному порядку. При розгляді даної заяви 27.07.2020 року ставиться питання про відвід прокурора, оскільки останній ігнорує покази свідків. Слідчому судді були надані зазначені покази свідків, розширено досліджено докази, але все одно він прийняв рішення не на користь потерпілого. Крім того, висловив свою думку по зазначеному провадженні, у зв`язку з чим є сумніви в його об`єктивності.

Слідчий суддя ОСОБА_6 у судове засідання для розгляду заяви не з`явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суддя виходить з наступного.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 75 КПК України, встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, пунктами 3, 4 ст. 75 КПК України визначено, що такими обставинами є: коли суддя особисто заінтересований в результатах провадження, або за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст. ст.75,76 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути мотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Суддя, звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що справа повинна розглядатися на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості вважаєю за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Так, у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду, слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Суддя підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід слідчого судді, суддя також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду по справі № 826/11409/17 від 17.07.2020 року.

В контексті вищевикладеного, в заявленій ОСОБА_4 заяві про відвід слідчого судді, останнім не наведені обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді з урахуванням об`єктивного критерію, а саме - факти, які не залежать від поведінки судді, але можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Крім того, суддя при вирішенні питання про відвід слідчого судді не вправі давати оцінку процесуальним рішенням судді, які приймаються ним під час судового розгляду справи, правильність яких може бути перевірена судом апеляційної інстанції.

У зв`язку з вищевикладеним, суддя приходить до висновку, що доводи заявника про відвід не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді, що передбачені ст. 75 КПК України, а також доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді під час розгляду кримінальної справи, тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду кримінальної справи №1-кс/243/1579/2020 (243/9215/18) за заявою ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 про відвід прокурора відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1