Номер провадження: 11-сс/813/1252/20
Номер справи місцевого суду: 522/8249/20 1-кс/522/8119/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 р., якою повернена скарга ОСОБА_6 на рішення заступника прокурора відділу прокуратури Одеської області,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді повернуто ОСОБА_6 її скаргу на рішення заступника прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 від 14.05.2020 р., прийняте за результатами розгляду клопотання ОСОБА_6 від 30.04.2020 р. та 02.05.2020 р. по кримінальному провадженню №0000187, внесеному до ЄРДР 19.04.19 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України досудове розслідування злочинів, які вказані у заяві ОСОБА_6 , здійснюється слідчим органів державного бюро розслідування. При цьому, Територіальне управління ДБР розташоване у м. Миколаєві, що не є юрисдикцією Приморського районного суду м. Одеси.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що повідомлення прокурора про результати розгляду клопотання не є «рішенням прокурора», на яке може бути подана скарга в порядку ст. 303 КПК України.
З вказаних обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що подана ОСОБА_6 скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначила, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню з таких підстав:
- слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ухвалою від 02.06.2020 року відмовив їй у відкритті провадження по скарзі та рекомендував звернутись до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси;
- в порушення вимог статей 110, 220 КПК України, було надане незаконне рішення прокурора від 14.05.2020 року фактично про відмову в задоволенні клопотання від 30.04.2020 р. та 02.05.2020 р., оскільки прокурор відмовився виконати судове рішення та не надав необхідної інформації щодо вказівок про встановлення правильної кваліфікації скоєних злочинів та проведення вказаних в клопотаннях слідчих дій.
Враховуючи викладене, ОСОБА_6 просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги щодо ненадання повідомлення на клопотання від 30.04.2020 р. та 02.05.2020 р., в порядку ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, по кримінальному провадженні №0000187 від 19.04.2019 р. за ч. 1 ст. 367 КК України іншим слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси, розглянути її апеляційну скаргу без її участі.
В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_8 не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.
28.07.2020 року до апеляційного суду від нього надійшла заява №11-сс-16746/20, в якій він просив розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 за його відсутності. При цьому повідомив, що за результатом розгляду клопотань ОСОБА_6 рішення або відмови ним прийнято не було, а були надані ОСОБА_6 роз`яснення, копії яких надані до його заяви.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 406 КПК України має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Виходячи з наведеного, враховуючи клопотання апелянта та прокурора, колегія суддів прийняла рішення про можливість розгляду скарги в порядку письмово апеляційного провадження відповідно до вимог ст. 406 КПК України.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, вона відповідає приписам зазначених вище норм кримінального процесуального закону, оскільки у ній наведені підстави, встановлені слідчим суддею обставини справи і положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.
Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч. 2 цієї ж статті КПК України, скарга повертається, якщо:
1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;
2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;
3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Як вбачається зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді, вона відповідає вимогам зазначених норм закону, та слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення, а апеляційний суд вважає за необхідне довести до відома скаржника наступне.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 22.04.2020 року (провадження №51 - 1901 впс 20) дійшов наступних висновків.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
Територіальне управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Миколаєві, в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду міста Миколаєва та поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції. Державне бюро розслідувань здійснює функцію досудового розслідування із 27.11.2018р.
Частиною 4 статті 216 КПК України визначено, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених, в тому числі, працівником правоохоронного органу, крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до матеріалів провадження та доданих до заперечення на апеляційну скаргу прокурором матеріалів встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2019 р. прокуратурою Одеської області 19.04.2019 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі: ЄРДР) згідно поданої заяви ОСОБА_6 від 01.04.2019 р. за №0000187 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
З огляду на що, вказане кримінальне провадження спрямоване для проведення досудового розслідування до СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві, оскільки відомості внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 367 КК України.
Офіційна адреса територіального управління Державного бюро розслідувань, територіально знаходиться у м. Миколаєві, що також вбачається з витягу ЄРДР по кримінальному провадженні №0000187 від 19.04.2019 р.
Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо визначення підсудності розгляду скарги за судом м. Миколаєва.
При цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ухвалою від 02.06.2020 року відмовив їй у відкритті провадження по скарзі та рекомендував звернутись до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси апеляційний суд не приймає до уваги, та зазначає, що вказана ухвала ОСОБА_6 не оскаржувалась, хоча має бути самостійним предметом апеляційного оскарження.
Одночасно апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді з приводу відсутності предмету оскарження ОСОБА_6 , оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження таповідомлення прокурора ОСОБА_8 про результати розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України, яке було надано ОСОБА_6 за №15/1-1184 вих-20 від 14.05.2020 року не є процесуальним рішенням прокурора, а лише листом - повідомленням за результатом розгляду клопотань, що не може бути оскарженим в порядку ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволеннюне підлягає.

Керуючись статтями 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 р. про повернення скарги ОСОБА_6 на рішення заступника прокурора відділу прокуратури Одеської області залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4