Справа № 456/2293/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1441/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

22 грудня 2020 року м.Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги законного представника ОСОБА_3 у інтересах потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2020року про часткове задоволення її скарги щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження,

встановила:

вищевказаною ухвалою скаргу законного представника потерпілої дитини-інваліда ОСОБА_4 ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001420 від 27.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ст.304 КК України, в порядку ст.303 КПК України задоволено частково.
Постанову слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001420 від 27.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ст.304 КК України скасовано.
Зобов`язано слідчого провести досудове розслідування кримінального провадження з дотриманням вимог ст. 9 КПК України та правових обґрунтувань, зокрема, викладених в мотивувальній частині ухвали суду, за результатами якого прийняти відповідне рішення відповідно до ст. 283 КПК України.
В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, законний представник потерпілої дитини-інваліда ОСОБА_4 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до переконання, що у відкритті провадження за такою слід відмовити з огляду на наступне.

Частина перша ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», пункт 96 Рішення від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції»).

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

В ст. 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З аналізу наведеної статті вбачається, що ухвали слідчого судді про задоволення скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження окремому оскарженню не підлягають.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
З огляду на те, що ОСОБА_3 оскаржує ухвалу слідчого судді, якою частково задоволено її скаргу та постанову слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001420 скасовано, така ухвала слідчого судді у силу ч. 3 ст. 307 та ст.309 КПК України окремому оскарженню не підлягає, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

постановила:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_3 у інтересах потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2020року про часткове задоволення її скарги щодо скасування постанови слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2020 про закриття кримінального провадження №0001420.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та така може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2