Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1456/20
номер провадження 1-кс/695/388/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна (транспортного засобу) в кримінальному провадженні №000647 від 19.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась адвокат ОСОБА_4 представник ОСОБА_3 за ордером, з клопотанням, в якому просить:

-скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золотінського міськрайонного суду Черкаської області від 22.06.2020 року (справа № 695/1456/20, провадження № 1-кс/695/209/20) на транспортний засіб - автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер кузова/рами НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.06.220 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 19.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору.

З часу накладення арешту до моменту подання даного клопотання минуло майже чотири місяці та були проведені із вказаним автомобілем усі необхідні слідчі дії, тому відпала потреба в існуванні подальшого арешту вказаного автомобіля, а перебування даного автомобіля на штраф майданчику позбавляє ОСОБА_3 права користуватися ним та він змушений нести витрати щодо його зберігання.

У судове засідання ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 не прибули. Однак у своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Слідчий в судове засідання також не прибув, про час і місце розгляду клопотання був належним чином повідомленим, проте надав матеріали кримінального провадження № №0000647, внесеного в ЄРДР 19.06.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає про таке.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 19.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 19.06.2020 року автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_3 було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду від 22.06.2020 року накладено арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору. Вказана ухвала мотивована необхідністю проведення із вказаним автомобілем ряду слідчих та процесуальних дій.
З матеріалів кримінального провадження за №0000647 вбачається, що по вказаному кримінальному провадженні були призначені ряд експертиз, в тому числі з вказаним автомобілем, окрім того вказаний автомобіль оглянуто, а в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо необхідності вчинення інших процесуальних дій із вказаним автомобілем.
Вирішуючи обґрунтованість клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя виходить з такого.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, в якому вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За таких обставин, на початковому етапі досудового розслідування, на думку слідчого судді, існувала необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів.
Однак на даний час за вказаним кримінальним провадженням досудове розслідування досі триває.
Водночас ОСОБА_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 є власником автомобіля, що стверджується даними із додатку «Дія», у даному кримінальному не має жодного процесуального статусу.
Доказів того, що станом на день розгляду клопотання відносно автомобіля проведено не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні слідчому судді не надано.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Таким чином, на підставі викладеного вище та беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст.,ст.100, 174, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката адвоката ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна (транспортного засобу) в кримінальному провадженні №000647 від 19.06.2020 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золотінського міськрайонного суду Черкаської області від 22.06.2020 року (справа № 695/1456/20, провадження № 1-кс/695/209/20) на транспортний засіб - автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер кузова/рами НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , та передати його законному володільцю.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1