Справа № 353/718/20
Провадження № 1-кп/353/119/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000163, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гончарівка Монастириського району Тернопільської області, жителя та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на території природно-заповідного фонду.
Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.
У порушення вимог законодавства України ОСОБА_6 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи передбаченого законом спеціального дозволу на користування надрами, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до постанови КМ України від 12.12.1994 року за № 827 (із змінами від 04.12.2019 року № 1065) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Так, 11.08.2020 року ОСОБА_6 домовився із своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про допомогу у здійсненні забору піщано-гравійної суміші з русла річки в с. Петрилів Тлумацького району для власних потреб, на що останні, не будучи обізнаними із злочинними намірами ОСОБА_6 , погодилися.
З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконний видобуток піщано-гравійної суміші, 11.08.2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв,. ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким нічого не було відомо про його злочинні наміри, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, за допомогою трьох лопат та автомобіля марки «ЗИЛ 131», 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , здійснив видобуток піщано-гравійної суміші з русла річки Дністер в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, прибережна смуга якої відноситься до меж об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення Дністровський регіональний ландшафтний парк, створеного рішенням сесії Івано-Франківської обласної ради від 15.07.1993 року на підставі рішень Тлумацької та Городенківської районних рад, є природоохоронним рекреаційним об`єктом місцевого значення і входить до складу природно-заповідного фонду України, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109/11/3-308МРВ/20 від 14.08.2020 року, зразки ґрунту, вилучені із берега ріки Дністер в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області є середньокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить96,8%. Зразки ґрунту, вилучені з кузова автомобіля марки «ЗИЛ 131», 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є середньокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить74,6%. Зразки ґрунту, які вилучені із берега річки Дністер в с. Петрилів Тлумацького району та із кузова автомобіля марки «ЗИЛ 131», 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 мають спільну родову належність.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.240КК України, тобто незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення на об`єктах природно-заповідного фонду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він дійсно 11.08.2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв., спільно із трьома особами, яких він раніше не знав та як пізніше було встановлено слідством, це були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким нічого не було відомо про його злочинні наміри, за допомогою трьох лопат та автомобіля марки «ЗИЛ 131», 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , здійснив видобуток піщано-гравійної суміші з русла річки Дністер в с. Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області, прибережна смуга якої відноситься до меж об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення Дністровський регіональний ландшафтний парк. Піщано-гравійна суміш йому була необхідна для укладки бруківки біля церкви, про що його попросили люди, які прислуговують біля церкви, прізвища яких він не знає. Крім того зазначив, що власник автомобіля ОСОБА_11 не знав і не міг знати про незаконне використання його автомобіля для видобутку піщано-гравійної суміші, про свої наміри він останнього не повідомляв. У вчиненому щиро розкаюється, просив його суворо не карати.
Захисник обвинуваченого просив суворо не карати обвинуваченого та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання відповідно до чинного законодавства та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та захисник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у діях, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення на об`єктах природно-заповідного фонду та кваліфікує його дії за ч.3 ст.240КК України.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч. 3 ст. 240 КК України класифікується як нетяжкий злочин.
Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинено ним вперше, він є молодий за віком, має на утриманні двоє малолітніх дітей, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч. 3 ст. 240 КК України із застосуванням статті 75 КК України та покладенням частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого на досудовому слідстві не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Накладений, згідно ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_12 від 14.08.2020 року, арешт на транспортний засіб марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1991 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , жителю АДРЕСА_2 та яким фактично користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження і розпорядження та піщано-гравійну суміш, об`ємом 2,25 м3, яка була виявлена та вилучена 11.08.2020 року під час огляду місця події на кузові автомобіля марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1991 року випуску, а також три лопати з дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , і які були виявлені на кузові автомобіля марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1991 року випуску, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування скасувати.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
- транспортний засіб марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1991 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності належить ОСОБА_11 , жителю АДРЕСА_2 та яким фактично користується ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , повернути власнику ОСОБА_11 .
- піщано-гравійну суміш, об`ємом 2,25 м3, яка зберігається на території Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП - конфіскувати в дохід держави.
- експериментальні взірці піщано-гравійної суміші, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП - знищити.
- три лопати з дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП знищити.
- DVD-R диск із відеозаписом забору піщано-гравійної суміші в с.Петрилів Тлумацького району Івано-Франківської області 11.08.2020 року, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1