Справа № 760/1351/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання Київської міської прокуратури про арешт майна, а саме:

1) документів щодо діяльності Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua), ФОП ОСОБА_9 , а також інших фізичних осіб-підприємців, на яких здійснювалося придбання товарно-матеріальних цінностей та від імені яких проводилася реалізація відповідної продукції зі складських приміщень вказаного Інтернет-магазину;

2) системного блоку Acer чорного кольору, s/n НОМЕР_1 ;

3) ноутбуку Lenovo чорного кольору, s/n НОМЕР_2 ;

4) документів щодо відвантаження товарно-матеріальних цінностей зі складу Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua);

5) товарно-матеріальних цінностей згідно опису до протоколу обшуку.

Клопотання обґрунтовується тим, що дев`ятим СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000575 від 09.12.2020 року за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Матеріалами досудового розслідування встановлено, що упродовж 2019-2020 року ФОП ОСОБА_9 , який здійснює свою діяльність через Інтернет-магазин «Техноточка» «tt.ua», здійснюється реалізація побутової, аудіо- відео-, фото- техніки, сантехніки, смартфонів, планшетів, які ввезено на митну територію України поза митним контролем або з заниженням митної вартості, минаючи при цьому сплату митних платежів та за допомогою експрес служб доставки, в результаті чого техніка потрапляє на прилавки магазинів, лотків, ринків ті інших незаконних торгових павільйонів, без відображення в податковому, бухгалтерському обліках та документального підтвердження походження та реалізації товарів, з метою ухилення від сплати податків на доходи фізичних осіб, єдиного податку, військового збору, податку на додану вартість та інших обов`язкових платежів, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у сумі понад 10 000 000 грн., що є особливо великим розміром.

Так, в ході проведення слідчих та інших розшукових дій встановлено, що власником Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua) є громадянин ОСОБА_9 , який зареєстрований платником податків фізичною особою-підприємцем та перебуває на другій групі єдиного податку. Відповідно до поданих ФОП ОСОБА_9 податкових декларацій за 2018-2019 роки його доходи від реалізації товарів через вказаний Інтернет-магазин за 2018 рік склав 1 440 605 грн. та за 2019 рок 1 395 713 грн.

Водночас, відповідно до наявної в матеріалах досудового розслідування інформації, ФОП ОСОБА_9 у 2019 році реалізовано товарів на суму 16,6 млн. грн., а у 2020 році 24,6 млн. грн., що значно перевищує задекларовані ним доходи та свідчить про приховання об`єкту оподаткування та як наслідок ухилення від сплати податків.

Таким чином, ФОП ОСОБА_9 в порушення вимог п. 293.5, п. 293.8 ст. 293, п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України ухилився від сплати податків за період 2019 2020 років на загальну суму понад 7,5 млн. грн., а саме: єдиного податку другої групи за 2019 рік у розмірі 2,27 млн. грн., податку на додану вартість у розмірі 4,93 млн. грн., військового збору 0,37 млн. грн.

15-16 січня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено обшук складських приміщень Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua) за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено фінансово-господарські документи щодо діяльності вказаного Інтернет-магазину (у тому числі ФОП ОСОБА_9 , а також інших підконтрольних фізичних осіб-підприємців, на яких здійснювалося придбання товарно-матеріальних цінностей та від імені яких проводилася реалізація відповідної продукції), комп`ютерну техніку, на якій в електронному вигляді зберігається зазначена інформація, чорнові записи, необліковані товарно-матеріальні цінності.

Постановою старшого слідчого з ОВС слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 від 18.01.2021 року вказані речі та документи визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Посилається в клопотанні, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та запобігання ризикам його знищення чи відчуження.

В судовому засіданні прокурор та слідчій підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи, а також на долучені в ході розгляду клопотання копії матеріалів кримінального провадження.

Власник майна ОСОБА_5 та його адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надали письмові заперечення, які підтримали в судовому засіданні та з яких вбачається, що в ході слідчих дій у даному кримінальному провадженні під час обшуку відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2021 року у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучене майно, яке не підлягає вилученню, оскільки не має відношення до цього кримінального провадження.

Стверджували, що у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_5 та техніка, яка була вилучена під час обшуку, належить останньому на праві власності, про що слідчого було повідомлено, а також були надані відповідні документи.

Таке майно, що належить ФОП ОСОБА_5 , не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди те не містить інші відомості, які можуть буди використані як доказ, не є об`єктом кримінально протиправних дій, не набуті кримінально протиправним шляхом, тому не відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167, 170 КПК України.

Разом з тим, зі сторони ФОП ОСОБА_5 були надані документи, які підтверджують той факт, що вилучене майно належить йому як особі, яка не має відношення до кримінального провадження, а саме належним чином засвідчені копії: рахунків на оплату, видаткових накладних, договорів поставки; відомостей про вантаж; товарно-транспортних накладних; договорів купівлі-продажу; платіжних доручень; договору оренди приміщення №17/08-20 від 17.08.2020 року; детальної інформації про фізичну особу-підприємця з ЄДРПОУ.

Крім того, за змістом ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2021 року була встановлена пряма заборона на вилучення комп`ютерної техніки, тому вилучення техніки під час обшуку 15-16.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , суперечить законодавству України та є незаконним.

Між тим, тимчасовим вилученням майна було фактично паралізовано роботу ФОП ОСОБА_5 , що може призвести до збитків та його банкрутства, а також постачальників, якими були продані товарно-матеріальні цінності ФОП ОСОБА_5 та які не можуть одержати оплату за техніку через неможливість реалізації даної техніки, яка була поставлена на умовах відстрочки оплати.

Також в додаткових письмових поясненнях вказували на те, що стосовно господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 не було проведено податкової перевірки, а слідчий не має повноважень для встановлення факту заниження податкових зобов`язань.

Крім того, органами державної митної служби не встановлювались факти незаконного переміщення ОСОБА_5 через митний кордон будь-яких товарно-матеріальних цінностей, та слідчими відповідні обставини не досліджувались. Більш того, ОСОБА_5 не здійснює імпортування техніки, а здійснює офіційне придбання техніки у офіційних дилерів, які завозять та розмитнюють дану техніку, тобто жодного відношення до розмитнення та митних платежів ОСОБА_5 не має.

Адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 також були подані письмові пояснення, підтримані ним в судовому засіданні, з посиланням на те, що ОСОБА_9 володіє Інтернет-майданчиком (маркетплейс), яке доступне в мережі Інтернет за мережевою адресою.

Вказаний Інтернет-майданчик здійснює свою діяльність за принципом маркертплейсу, тобто це торгова площадка, де різні суб`єкти господарювання продають товари і пропонують клієнтам свої послуги. Інтернет-магазин та маркетплейс є різними видами здійснення господарської діяльності з продажу товарів, оскільки, якщо в Інтернет-магазині представлений товар виключно одного постачальника, то електронний майданчик це своєрідний каталог Інтернет-магазинів, де один і той же товар можуть пропонувати різні суб`єкти господарювання.

Підтверджує, що хоча ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва і надано дозвіл на проведення обшуку у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення документів щодо проведення фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 та Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua) за період 2019-2020 років, проте, у приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , він не здійснює свої діяльності, а здійснює там свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_5 , та техніка, яка була вилучена під час обшуку, належить ФОП ОСОБА_5 на праві власності, про що слідчого було повідомлено, а також були надані відповідні документи.

За таких обставин вважає, що слідчим під час обшуку не були дотримані вимоги ст. 236 КПК України.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Підстави для накладення арешту передбачені ч. 4 ст. 170 КПК України, яка, зокрема зазначає, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Встановлено, що 09.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000575 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Як вбачається з викладеної в ЄРДР слідчим фабули та правової кваліфікації кримінального провадження, відомості про кримінальне провадження внесено за фактом того, що упродовж 2019-2020 року, зокрема, ФОП ОСОБА_9 , який здійснює свою діяльність через Інтернет-магазин «Техноточка» «tt.ua», здійснюється реалізація побутової, аудіо- відео-, фото- техніки, сантехніки, смартфонів, планшетів, які ввезено на митну територію України поза митним контролем або з заниженням митної вартості, минаючи при цьому сплату митних платежів та за допомогою експрес служб доставки, в результаті чого техніка потрапляє на прилавки магазинів, лотків, ринків ті інших незаконних торгових павільйонів, без відображення в податковому, бухгалтерському обліках та документального підтвердження походження та реалізації товарів, з метою ухилення від сплати податків на доходи фізичних осіб, єдиного податку, військового збору, податку на додану вартість та інших обов`язкових платежів, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у сумі понад 10 000 000 грн., що є особливо великим розміром.

Так, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для правильної кваліфікації злочинної діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.

Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) особливої частини КК України. Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.

При цьому, дії, які свідчать про спрямованість на ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, можуть полягати, наприклад, у перекрученні об`єктів оподаткування у первинних документах, внесенні у звітні документи (податкові декларації, розрахунки сум податку чи збору) перекручених відомостей, у поданні таких сфальсифікованих документів до контролюючих органів, в ухиленні від своєчасної сплати авансових платежів, у неподанні звітної документації до контролюючих органів, що, насамперед, доводиться дослідженням документів бухгалтерського обліку та податкової звітності господарюючого суб`єкта.

Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 13.01.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення документів щодо проведення фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 та інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua) за період 2019-2020 р.р., необлікованих товарно-матеріальних цінностей в складських приміщень Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua) за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого 15-16 січня 2021 року виявлено та вилучено: документи щодо діяльності Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua), ФОП ОСОБА_9 , а також інших фізичних осіб-підприємців, на яких здійснювалося придбання товарно-матеріальних цінностей та від імені яких проводилася реалізація відповідної продукції зі складських приміщень вказаного Інтернет-магазину; документи щодо відвантаження товарно-матеріальних цінностей зі складу Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua); комп`ютерну техніку: системний блок Acer чорного кольору, s/n НОМЕР_1 , ноутбук Lenovo чорного кольору, s/n CB06319972; товарно-матеріальні цінності згідно опису до протоколу обшуку.

Однак відомості про здійснення в цьому приміщенні фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 в матеріалах клопотання відсутні.

Так, відповідно до договору №17/08-20 складських приміщень від 17.08.2020 року відповідно до розділу 1 даного договору у строкове платне користування для організації офісу та складу орендодавцем ТОВ «ПРОГРЕС 21» як власником було передане приміщення загальною площею 400 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , орендарю - ФОП ОСОБА_5 .

Як випливає з відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_5 здійснює господарську діяльність щодо роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах та оптової торгівлі побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.

Крім того, ФОП ОСОБА_5 здійснює реалізацію побутової техніки на підставі договору франчайзингу від 01.12.2017 року на он-лайн платформі ТЕХНОточка та за допомогою веб-сайту ТЕХНОточка.

При цьому, ФОП ОСОБА_5 здійснює придбання техніки у офіційних поставщиків, які завозять та розмитнюють дану техніку, тобто відношення до розмитнення та сплати митних платежів він не має.

Втім, і органами державної митної служби не встановлювались факти незаконного переміщення ФОП ОСОБА_5 через митний кордон будь-яких товарно-матеріальних цінностей, та й слідчими відповідні обставини не було підтверджені шляхом проведення податкової перевірки для встановлення факту заниження податкових зобов`язань та встановлення наявності необлікованих товарно-матеріальних цінностей.

На підтвердження того, що побутова техніка, яка була розміщена та вилучена за адресою АДРЕСА_1 , належить ФОП ОСОБА_5 , останнім були надані копії договорів поставки, копії видаткових накладних, рахунки на оплату, договори купівлі-продажу, товарно-транспортні накладні, протоколи, довіреності, відомості про вантаж та інші документи, всього на 161 арк.

Разом з тим, виходячи з фабули кримінального провадження, викладеної у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 від 09.12.2020 року, ФОП ОСОБА_5 не має відношення до цього кримінального провадження.

Таким чином, в поданому клопотанні слідчий просив накласти арешт на майно, зокрема документи та побутову техніку, належні особам, кримінальне провадження стосовно яких не порушено і які навіть не фігурують у фабулі кримінального правопорушення.

В тому числі, клопотання не містить і обґрунтування, які саме документи мають відношення до кримінального провадження, в рамках якого був проведений обшук, оскільки в матеріалах клопотання відсутній перелік та конкретні відомості про самі документи та обставини щодо їх належності.

Щодо накладення арешту на комп`ютерну техніку, то слідчий суддя зважає на наступне.

Так, ухвалою від 13.01.2021 року було надано дозвіл на обшук з метою відшукання документів фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 та інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua) за період 2019-2020 р.р., необлікованих товарно-матеріальних цінностей, а в частині вилучення комп`ютерної техніки відмовлено.

Зокрема, ст. 266 КПК України передбачає порядок фіксації та збереження інформації, отриманої з телекомунікаційних мереж за допомогою технічних засобів та в результаті зняття відомостей з електронних інформаційних систем.

Згідно положень цієї статті зміст інформації, що передається особами через транспортні телекомунікаційні мережі, з яких здійснюється зняття інформації, зазначається у протоколі про проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій. При виявленні в інформації відомостей, що мають значення для конкретного досудового розслідування, в протоколі відтворюється відповідна частина такої інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження знятої інформації.

Зміст інформації, одержаної внаслідок здійснення зняття відомостей з електронних інформаційних систем або їх частин, фіксується на відповідному носієві особою, яка здійснювала зняття та зобов`язана забезпечити обробку, збереження або передання інформації.

Таки чином, вбачається, що орган досудового розслідування не дотримався порядку, встановленого ст. 266 КПК України, не вжив заходів для зняття та збереження інформації, а вилучив, які не підлягали вилученню, електронні носії інформації, що можуть містити документи в електронному вигляді, для відшукання яких було надано дозвіл на обшук.

При цьому обґрунтування правових підстав вилучення предметів та речей, у наданні дозволу на вилучення яких було відмовлено ухвалою від 13.01.2021 року про дозвіл на проведення обшуку, клопотання не містить.

Також відсутня й наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, яке просить арештувати слідчий, є предметом кримінального правопорушення, оскільки його належність ФОП ОСОБА_9 не встановлена.

Також у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання належним чином не доведено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України не обґрунтовано можливості (необхідності) за вищевказаних обставин використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

Постановою від 18.01.2021 року вилучене майно визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Проте, вказане процесуальне рішення органу досудового розслідування є передчасним, належним чином необґрунтованим та немотивованим, винесеним без належного врахування обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення та доведення, що вказане майно є таким, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину та підлягає обтяженню.

Так, підставою арешту майна є наявність сукупності підстав вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

При цьому клопотання про арешт майна має містити відомості про: конкретний перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Окрім того, воно має бути обґрунтоване достатньою, належною, допустимою, достовірною сукупністю доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Однак в наданому клопотанні підстава арешту майна не ґрунтується на фактичних даних, оскільки не наведено належного обґрунтування із посиланням на докази щодо наявності достатніх підстав вважати необхідним накладення саме у межах даного кримінального провадження арешту на вилучене майно, оскільки долучені в ході розгляду даного клопотання докази були зібрані на підставі вилучених в ході обшуку документів та стосуються здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 , що знаходиться поза межами фабули досудового розслідування.

Між тим, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати як визначені КПК України правові підставі для арешту майна, так і вимоги ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, яка визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При цьому, заборона використання майна осіб, які навіть не фігурують в будь-якому процесуальному статусі у фабулі кримінального порушення, суперечить фабулі та правовій кваліфікації даного кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, та є втручанням в господарську діяльність цих осіб.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути тимчасово вилучене в результаті проведення обшуку 15-16 січня 2021 року складських приміщень Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (tt.ua) за адресою: АДРЕСА_1 , які орендуються ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), майно особі, у якої воно було вилучене.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 01 лютого 2021 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя: