Справа № 504/3873/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" грудня 2019 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в смт. Доброслав Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подільське, Жмеринського району, Вінницької обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, маючого професійно - технічну освіту, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія - слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, -,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
встановив:
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період -період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває дотепер.
21.11.2016 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.11.2016 №120-РС ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу, який останній уклав того ж дня, та призначено на посаду водія слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.11.2016 №253 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 24.11.2016, тобто з моменту зарахування солдата ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з того ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу на посаді водія слюсаря ремонтного і відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення З механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Разом з тим, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні солдат, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 09 год. 00 хв. 13.02.2018 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування вищезазначеної військової частини та незаконно перебував поза її межами до 22 год. 00 хв. 06.11.2019 року, проводячи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за адресою свого проживання: с. Подільське, Жмеринський р-н, Вінницька обл.
06.11.2019 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлено до Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві.
Протягом зазначеного періоду ухилення від військової служби, солдат ОСОБА_4 командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.4 ст.407 КК України винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно проходячи військову службу на посаді водія - слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні старший солдат 13.02.2018 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин та перебував поза її межами проводячи час на власний розсуд до моменту затримання 06 листопада 2019 року.
У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий.
Згідно ст.12 КК України, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 обраний на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 необхідно скасувати звільнивши його з під варти в залі суду..
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,

УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини або уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти командира військової частини або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 - скасувати. Звільнити ОСОБА_4 з-під варти у залі суду.
У разі скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення (перебування на гапутвахті в період судового розгляду) з 06 листопада 2019 року по день винесення вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1