КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2020 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління розслідування

особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва, виконувача обов`язків прокурора відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя управління організації нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні територіальними органами Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та

транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25.07.2020 включно, без визначення застави.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного не наведено доказів, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, на ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_6 , в якій він просив скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, навівши доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 .
24.06.2020 від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційних скарг, поданих захисниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_6 , в яких він просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.
У доповненнях захисник зазначав, що клопотання слідчого та оскаржувана ухвала слідчого судді від 29.05.2020 не містять аналізу наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчим та судом лише поверхнево перелічені певні ризики, без жодного їх обґрунтування.
Сам по собі факт того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не може свідчити про його намір чи бажання ухилятися від слідства чи суду.
Та обставина, що підозрюваний є громадянином Македонії, не є доказом того, що він буде переховуватися від суду, перетнувши кордон. При цьому, достатнім та необхідним для того, щоб підозрюваний не перетнув кордон, може бути запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з встановленням підозрюваному електронного засобу контролю та зобов`язання його здати свій паспорт.
Посилання в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді на те, що ОСОБА_6 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не доведено жодними доказами, та не обґрунтовано належним чином.
У клопотанні слідчого вказано, що злочин вчинено підозрюваним із застосуванням вогнепальної зброї в публічному місці, де перебуває достатня кількість громадян, життю яких загрожує реальна небезпека, тобто дії підозрюваного характеризуються особливою зухвалістю. Разом з тим, таке обґрунтування застосування запобіжного заходу є безпідставним, оскільки з пред`явленої підозри вбачається, що такі кваліфікуючі ознаки як вчинення злочину способом, небезпечним для життя багатьох осіб та з хуліганських мотивів, не інкриміновані підозрюваному, а тому взагалі не можуть використовуватись слідством як підстава обрання будь-якого запобіжного заходу.
Крім того, захисник зазначав, що при затриманні ОСОБА_6 порушені норми міжнародного та національного законодавства, оскільки ОСОБА_6 не було роз`яснено його права, та про його затримання не повідомлено посольство Македонії в Україні.
ОСОБА_6 не вручалось письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України, на його рідній мові (македонській). Сам по собі факт того, що допит підозрюваного проводився у присутності перекладача, не свідчить про те, що ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру у встановленому порядку на рідній мові.
З урахуванням наведених обставин, на переконання захисника, ОСОБА_6 у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України не є особою, яка набула статус підозрюваного у кримінальному провадженні.
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , який у присутності перекладача ОСОБА_8 з македонської мови підтримав апеляційні скарги з доповненнями та просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг з доповненнями та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги з доповненнями не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 за підозрою громадянина Республіки Сербія ОСОБА_13 , громадянина Республіки Чорногорія ОСОБА_14 , громадянина Республіки Північна ОСОБА_15 та громадянина Республіки Сербія ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно даних протоколу затримання від 27.05.2020, об 04 год. 45 хв. у порядку ч. 4 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , та 28.05.2020 йому вручено повідомлення про підозру, складене старшим слідчим в особливо важливих справах другого відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , згідно даних якого, ОСОБА_6 ( ОСОБА_17 ) підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі (умисне вбивство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

29.05.2020 старший слідчий в особливо важливих справах другого відділу Управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_18 , звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_17 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 2 місяці.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2020 задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25.07.2020 включно, без визначення застави.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею не доведено та не обгрунтовано належним чином існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.
Враховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Посилання захисника ОСОБА_7 у доповненнях до апеляційних скарг на те, що ОСОБА_6 у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України не є особою, яка набула статус підозрюваного у кримінальному провадженні, з тих підстав, що йому не вручено письмове повідомлення про підозру у встановленому законом порядку на рідній (македонській) мові, спростовується матеріалами клопотання.
Так, як убачається із доданих до клопотання документів, 28.05.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного у перекладі на македонську мову, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_6 . Даних про наявність заперечень чи зауважень у ОСОБА_6 або його захисника ОСОБА_9 під час вручення повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, вказані матеріали не містять.
Інші доводи апеляційних скарг з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2020, якою застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25.07.2020 включно, без визначення застави, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3