Справа № 357/849/20
У Х В А Л А
24 січня 2020 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України

У С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться розслідування кримінального провадження № 0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2020 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , вирішив незаконно збагатитись за рахунок чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, будучи переконаним, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , перелізши через металеві ворота, та в подальшому через незачинені на замок вхідні двері, проник до будинку, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, звідки вчинив крадіжку алюмінієвого обігрівача 13П-67 вартістю 500 гривень, стабілізатора електроенергії чорного кольору марки «LUXEON» вартістю 1000 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , після чого через незачинені на замок двері проник до приміщення літньої кухні, яке розташоване на території вказаного домоволодіння, звідки вчинив крадіжку каструлі алюмінієвої ємністю 2 л. вартістю 20 гривень, миски алюмінієвої ємністю 10 л. вартістю 70 гривень, каструлі алюмінієвої ємністю 50 л. вартістю 400 гривень, скляної банки ємністю 10 л. вартістю 30 гривень, каструлі алюмінієву без ручки ємністю 5л. вартістю 20 гривень, каструлю алюмінієву ємністю 5 л. вартістю 20 гривень, каструлю алюмінієву ємністю 2л. вартістю 20 гривень, м`ясорубку алюмінієву вартістю 100 гривень, скороворода ємністю 1л. вартістю 5 гривень, сковороду ємністю 1,5 л. вартістю 5 гривень, каструлю алюмінієвої ємністю 5 л. вартістю 20 гривень, каструлі алюмінієвої ємністю 10 л. вартістю 80 гривень, каструлі алюмінієвої ємністю 2 л. вартістю 10 гривень, каструлі алюмінієвої ємністю 5 л. вартістю 20 гривень, миски алюмінієвої ємністю 10 л. вартістю 50 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 вийшов з вказаного будинку та, помітивши автомобіль марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який був припаркований на території вказаного домоволодіння, вирішив на ньому перевезти викрадені речі. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 відчинив двері вказаного автомобіля та переконавшись, що зможе ним скористатись, помістив вказані викрадені речі на заднє сидіння та до багажнику вказаного транспортного засобу. В подальшому з місця вчинення злочину поїхав на вказаному автомобілі з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2370 гривень.

Крім того, 23.01.2020 близько 02 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , куди попередньо проник з метою заволодіння чужим майном, вийшов з будинку, який знаходиться на території вказаного домоволодіння та помітив автомобіль марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, зареєстрованим відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_8 , та яким користувався ОСОБА_7 , який був припаркований на території вказаного домоволодіння, вирішив ним незаконно заволодіти з метою перевезення викрадених з вказаного будинку речей. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля, відчинив незачинені на замок пасажирські двері автомобіля та, сівши в салон автомобіля на водійське сидіння, за допомогою ключів запалювання, які знаходилися під сонцезахисним водійським козирком (піддашником), привів двигун внутрішнього згорання вказаного автомобіля в дію та, помістивши вказані викрадені речі на заднє сидіння та до багажнику вказаного автомобіля, виїхавши із території вказаного домоволодіння, поїхав до вул. Івана Богуна, де в подальшому був зупинений працівниками поліції. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 30000 гривень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаних злочинів повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 23.01.2020 домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- Протоколом огляду місця події від 23.01.2020 автомобіля ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 ;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2020;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.01.2020, відповідного до якого останній розповів, про обставини вчинення щодо нього вказаного злочину;

- Рапортом інспектора Білоцерківського ВП ОСОБА_9 від 23.01.2020;

- Протоколом огляду предмета від 23.01.2020.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважаю, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, раніше судимий за вчинення майнових злочинів, за що останнього було засуджено в 2018 році до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 3 роки, офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має.

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а саме на потерпілого ОСОБА_7 , оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 знає місце проживання потерпілого та може впливати на потерпілого з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи поведінку підозрюваного, що останній раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, однак на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин проти власності.

Крім того, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_4 перебуває два обвинувальні акти, рішення в яких на даний час не прийнято.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, то запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1,2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високої ступені ризику переховування від органів досудового розслідування, наявність якого обґрунтована вище.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, до підозрюваного ОСОБА_4 не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладені обставини, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного та захисника, які просять застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашній арешт, дослідивши клопотання та приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені судом.

ОСОБА_4 слідчому судді повідомив, що він раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі. У теперішній час він є засудженим до позбавлення волі та звільненим від відбування покарання з іспитовим строком. Відносно нього на розгляді суду перебувають декілька обвинувальних актів. Вказані у клопотанні злочини вчиняв так як не було коштів. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашній арешт.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України (позбавлення волі до 8 років), офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а ті які є, не являються стримуючим фактором його поведінки, раніше судимий, вказані у повідомлені про підозру злочини вчинив у період іспитового строку.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, у т.ч. домашній арешт, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.01.2020 р. ОСОБА_4 затриманий 23 січня 2020 р. о 03 годині 5 хвилин.

Слідчий суддя вважає, що підстав не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , які передбачені ст. 183 ч.4 п.1-3 КПК України не має.

При визначені для ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя, враховує майновий стан підозрюваного, який є працездатним, підозрюється у вчинені тяжких злочинів, що застава у сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків. При цьому слідчий суддя вважає, що саме вказаний розмір застави зможе достатньо забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та не є для нього та його родичів завідомо непомірним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,5,178,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, які обчислювати з 03 години 5 хвилин 23 січня 2020 р.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 03 годині 5 хвилин 22 березня 2020 р.

Визначити заставу для ОСОБА_4 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 210200 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурору, слідчого судді, суду за першою їх вимогою, та у визначене ними місце, день та час.

У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області