УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , представника Барського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Вінницькій області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , адвоката засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому подання Барського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Вінницькій області про роз`яснення щодо остаточного виконання вироків,

УСТАНОВИВ:

Начальник Барського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з поданням про роз`яснення щодо остаточного виконання вироків, мотивуючи тим, що на обліку Барського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Вінницькій області перебуває ОСОБА_5 , засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 75, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 15 серпня 2019 року. Крім того, 04 жовтня 2019 року Барським районним судом Вінницької області ухвалено вирок щодо ОСОБА_5 , яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до 4 (чотирьох) років позбавлення волі та у відповідності до ч. 1 ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 05 листопада 2019 року. Таким чином, при ухвалені вироку Барським районним судом Вінницької області від 04 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_5 не було враховано покарання призначене йому вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2019 року, тобто вирок Барського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року не містить безпосередніх посилань на застосування судом положень ст. 71 КК України, тому вказане викликає сумніви щодо виконання даних вироків.

В судовому засіданні представник Барського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області ОСОБА_4 суду пояснила, що на виконанні в пробації щодо ОСОБА_5 перебувають два вироки: Вінницького міського суду Вінницької області, який надійшов до пробації 29 серпня 2019 року, та Барського районного суду Вінницької області, який надійшов до пробації 22 листопада 2019 року. У вироку Барського районного суду Вінницької області не вказано про покарання, яке було застосовано до ОСОБА_5 вироком Вінницького міського суду Вінницької області, тому просить роз`яснити як виконувати дані вироки.
В судовому засіданні прокурор Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 суду пояснив, що враховуючи хронологію вчинення злочинів та хронологію ухвалення вироків вважає, що у даному випадку кожен вирок має виконуватися окремо.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримала думку прокурора щодо виконання вироків окремо.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали подання, оглянувши особові справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків", не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку виключити з вироку кваліфікуючу ознаку злочину і посилання на обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність; уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку тощо.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та статей 411,413 КПК. Згідно до п. 11 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, який постановив вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Встановлено, що під час розгляду Барським районним судом Вінницької області кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, сторони кримінального провадження не повідомили суд про наявність вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2019 року, тому при ухваленні вироку 04 жовтня 2019 року Барським районним судом Вінницької області попередній вирок не було враховано.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, частково чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Разом з цим, вказана норма закону застосовується лише у випадку, коли щодо засудженого є вирок, який не звернений до виконання і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. У такому випадку суд за місцем виконання вироку, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України. Зі змісту подання вбачається, що йдеться не про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків, оскільки обидва вироки були звернені до виконання, а про не призначення засудженому ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 70 КК України при ухваленні останнього за часом вироку, тобто Барським районним судом Вінницької області, що не вправі вирішувати суд при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку.

З урахуванням зазначеного вище, з метою недопущення порушення суті вироків та погіршення становища засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі частин 1, 3, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків", пунктів 23, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", керуючись п. 11 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Барського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Вінницькій області про роз`яснення щодо остаточного виконання вироків, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали оголошено о 16 год. 00 хв. 04 травня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1