Провадження №11-сс/801/415/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційній суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2020,

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , пов`язаний із застосуванням протиправного насильства, а тому є підстави вважати, що останній може здійснити вплив на потерпілих, свідків з метою перешкоджання досудовому розслідуванню. Прокурор переконаний, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе запобігти існуючим ризикам.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти вимог прокурора, просили судове рішення залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик незаконного впливу на свідків, продовження вчиняти правопорушення, в якому підозрюється не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що домашній арешт є єдиним достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, а слідчий суддя безпідставно застосував запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є надуманими та не ґрунтуються на вимогах закону.
Твердження прокурора про те, що у ОСОБА_7 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування та відсутність законного джерела доходів для внесення грошових коштів в якості застави є безпідставними та є припущенням, оскільки слідчий суддя застосував щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладення певних обов`язків.
Також слід зазначити, що раніше підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягався, правопорушень не вчиняв, а прокурором як під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду провадження не надано доказів існування ризику вчинення підозрюваним аналогічних кримінальних правопорушень.
Під час розгляду клопотання прокурора слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків, пов`язаних з обранням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно підозрюваного.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді