Справа № 404/1188/20
Номер провадження 1-кс/404/364/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників та володільців тимчасово вилученого майна: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши в залі судових засідань в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження 0001310, з попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на:

- транспортний засіб «КАМАЗ 53212», типу автокран 10-20т-с, номер шасі НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі від нього, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 ;

- вантажний автомобіль «DAF FT XF105.460», номер шасі НОМЕР_4 , з державним номерним знаком НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ; ключі від нього, причіп марки «SCHMITZ S3», номер шасі НОМЕР_7 , з державним номерним знаком НОМЕР_8 , разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , власниками та фактичними и володільцями яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

В обгрунтування посилається на те, що транспортні засоби є тимчасово вилученим майном, визнані речовим доказом, які використовувались як знаряддя злочину. Мета звернення - забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Слідчий підтримав вимоги клопотання, просить їх задовольнити.

ОСОБА_7 подав заяву в якій заперечив можливість арешту, просить вирішити клопотання без його участі. Присутні власники/володільці майна заперечують можливість задоволення вимог поданого слідчим клопотання через: недоведеність обґрунтованої підозри кримінального правопорушення, необхідності використовувати тягач і кран, оскільки вони є єдиним джерелом доходу їх родин, відсутні ризики знищення, перетворення відчуження автомобілів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачається:

СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування кримінального правопорушення, з попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Постановою слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 від 22 лютого 2020 року транспортний засіб «КАМАЗ 53212», типу автокран 10-20т-с, номер шасі НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі від нього та вантажний автомобіль «DAF FT XF105.460», номер шасі НОМЕР_4 , з державним номерним знаком НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ; ключі від нього, причіп марки «SCHMITZ S3», номер шасі НОМЕР_7 , з державним номерним знаком НОМЕР_8 , разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 визнано речовими доказами та в подальшому поміщено на території адміністративної будівлі №2 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: м. Кропивницький, вул. Панфіловців, 22. (а.к.12).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з цим, частиною 8 статті 170 КПК України чітко визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

В даному конкретному випадку слідчий просить накласти арешт на транспортні засоби, тоді як відсутній розмір заподіяної матеріальної шкоди.

Заявлений захід забезпечення не узгоджується із ч.8 ст. 170 КПК України, оскільки сукупна вартість заявлених до арешту транспортних засобів є неспівмірним розміром завданої шкоди.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження транспортним засобом, з метою запобігання його зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на недоторканність його життя та здоров`я, а також захист суспільних відносин пов`язаних з забезпеченням безпеки дорожнього руху, а також забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має не пропорційний характер та не узгоджується із правовими підставами, передбаченими статтею 170 КПК України.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (ч. 1 ст. 170 КПК України) Транспортні засоби достатньо оглянути, що було зроблено слідчим під час проведення огляду місця подія від 21.02.2020 року (а.к.5). Арешт і заборона розпорядження, є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягає. Слідчий не подав доказів на підтвердження спроб чи наявності реальних намірів на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних транспортних засобів. Навпаки, для власників та володільців вказане майно є основним джерелом доходу, тобто останні зацікавлені у незмінному стані та збереженні крану і тягача з причепом. Таким чином, буде існувати безперешкодна можливість для огляду цих транспортних засобів у будь-який час.

Самостійною підставою відмови в арешті майна є передчасність заявлених вимог, оскільки слідчий не спростував розумні доводи володільця автокрану і тягача з причепом про те, що вони виконували умови договору транспортування та завантаження. На підтвердження правомірності володіння, власник плит- ОСОБА_9 перед початком виконання робіт надав їм договір купівлі-продажу №8/18-35 від 20.05.2018 року (а.к.9)

За таких умов в діях водіїв автокрану та тягача відсутня суб`єктивна сторона ст. 185 КК України, оскільки метою їх дій було своєчасне і якісне виконання умов цивільно-правового договору перевезення та завантаження залізобетонних плит, при цьому вони не усвідомлювали суспільно небезпечного характеру свого діяння та не передбачали суспільно-небезпечних наслідків та не бажали таємно викрасти плити ( ч. 2 ст. 24 КК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, між іншим, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст. 132 КПК України).

Не доведені також залишаються спроби або реальні наміри переховування майна, заявленого до арешту. В судовому засіданні володільці майна наголосили, що вказана техніки це спосіб їх заробітку, намірів приховуватись самим або майно не має, при першій вимозі слідчого/прокурора готові приїхати для встановлення будь-яких фактичних обставин, пов`язаних із речовими доказами( транспортними засобами).

Відмова у задоволенні вимог поданого клопотання не перешкоджає учасникам кримінального провадження повторно звернутись до слідчого судді з вимогою про накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного і керуючись статтями 170, 172, 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження 0001310, за ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, про накладення арешту на транспортний засіб «КАМАЗ 53212», типу автокран 10-20т-с, номер шасі НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі від нього, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 ; вантажний автомобіль «DAF FT XF105.460», номер шасі НОМЕР_4 , з державним номерним знаком НОМЕР_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ; ключі від нього, причіп марки «SCHMITZ S3», номер шасі НОМЕР_7 , з державним номерним знаком НОМЕР_8 , разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , власниками та фактичним и володільцями яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_10