Справа № 308/3458/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайоний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про призначення покарання засудженому ОСОБА_4 за сукупністю вироків відповідно до ст. 537 ч.1 п.11 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання фахівця Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про призначення покарання засудженому ОСОБА_4 за сукупністю вироків.
В поданні зазначено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.
Крім того ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 1 рік.
Заявник вказує на те, що у вироку Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2019 року не враховано відповідно до вимог КК України покарання за попереднім вироком, що стало підставою для звернення до суду з даним поданням.
В судове засіданні представник Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області не з`явився, однак подав заяву про розгляд подання без його участі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду подання.
Засуджений в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду подання.
Суд, вивчивши зміст подання та додані до нього письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання у наявності кількох вироків.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.
Крім того ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 1 рік.
Вирішуючи питання про застосування призначеного ОСОБА_4 покарання за наявності двох вироків, суд зазначає, що під час ухвалення вироку Ужгородським міськрайонним судом, у нього були відсутні відомості щодо ухвалення судом іншого вироку від 13.09.2018 року, тому суд не міг застосовувати положення ст. 71 КК України.
Разом з тим суд констатує, що на сьогоднішній день відносно ОСОБА_4 наявні два вироки, які набрали законної сили.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України та роз`ясненнями, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 29 вищевказаної постанови, покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом: 1) поглинення менш суворого покарання більш суворим; 2) часткового складання призначених за окремі злочини покарань; 3) повного їх складання.
Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 12 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року № 11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України у редакції Закону від 28.12.1960 року (ст. 539 КПК України у редакції Закону від 13.04.2012 року № 4651-VI), питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку, встановлювати дані про особу засудженого, які можуть потягти погіршення його становища (про наявність судимості тощо).
За таких обставин, суд приходить до переконання, що після набрання обома вироками законної сили питання про застосування покарання за наявності кількох вироків суду необхідно вирішити у відповідності до положень ст. ст. 537, 539 КПК України.
У такому разі з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених стосовно нього вироків; враховуючи неможливість погіршення становища засудженого під час процедури вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно нього, слід вирішити це питання з урахуваннямнорм ч. 4, 1-3 ст. 70 КК України. З цією метою доцільно обрати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки способи повного або часткового складання покарань неминуче призведуть до погіршення становища засудженого.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Задовольнити подання фахівця Ужгородського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про призначення покарання засудженому ОСОБА_4 за сукупністю вироків відповідно до ст. 537 ч.1 п.11 КПК України.
На підставі ст. 537 КПК України вирішити питання про застосування покарання за наявності двох вироків, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2018 року у справі № 308/9739/18 у виді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки та покладенням обовязків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_4 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2019 року у справі № 308/3458/14 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, визначити порядок застосування ОСОБА_4 покарання за наведеними вироками.
Остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування цього покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1