Справа № 308/3390/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному проваджені відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 12 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, погоджене прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням у кримінальному проваджені відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 12 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, погоджене прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням 11.03.2020 до прокуратури області надійшла заява по факту розтрати коштів ПАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

В клопотанні вказано, що слідчим відділом Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000120, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191КК України.

Як зазначає слідчий, в ході досудового розслідування здобуто докази того, що під час складання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.2017 року посвідченого Приватним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстровим номером 7642 Продавець ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 « передав, а покупець ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ТА ОСОБА_5 прийняли у спільну часткову власність частину адмінбудівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .На підставі вище зазначеного договору у власність покупця ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перейшло часток у праві власності, а у власність ОСОБА_6 перейшла частка права власності на нерухоме майно.
Окрім того, в клопотанні зазначено, що у договорі купівлі-продажу від 26.12.2017 року вказано, що ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діє в особі заступника голови правління ОСОБА_7 ,Ю який зійснює повноваження на підставі статуту товариства. При цьому, статутом Банка взагалі не передбачено жодних повноважень заступника голови правління, в т.ч. щодо придбання нерухомого майна або частки в ньому, завіреному нотаріусом ОСОБА_8 за реєстраційним номером 1111, громадянин ОСОБА_5 передав , а покупець ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прийняв у власність частки права власності на дану частину нерухомого майна.

Слідчий вказує, що неправомірність дій голови та членів правління Банку підтверджується і взаємовідносинами і суб`єктом господарюванням - ТОВАРИСТВОМ ІЗ ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », директором ОСОБА_9 , який до придбання Банком адміністративного приміщення по АДРЕСА_1 від гр. ОСОБА_10 придбав цих же приміщень.

З огляду на викладене, з метою повного, всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, та керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий просить: надати слідчому СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 тимчасовий доступу до документів, які стосуються надання банківських послуг у ході оформлення права власності на будівлі у АДРЕСА_1 внутрішніх документів банку щодо порядку здійснення кредитування, посадових інструкції службових осіб банку, які здійснювали надання банківських послуг або приймали рішення щодо надання кредиту, наказів про призначення зазначених осіб на роботу та інших документів - ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий в судове засіданні не з`явився, направила на адресу суду рапорт в якому підтримала подане клопотання просить його задовольнити та розглянути за її відсутності.

Представник ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, однак його неявка відповідно до вимог ч.4 ст.163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України встановлено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 162КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: відомості, які можуть становити банківську таємницю;
Згідно ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України, Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні. Згідно вимог ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченомустаттею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Докази можуть бути одержані на території іноземної держави в результаті здійснення міжнародного співробітництва під час кримінального провадження.
Системний аналіз наведеного дає підстави дійти висновку, що такий захід забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ,застосовується, у разі доведеності такої необхідності самими потребами досудового розслідування та у випаду доведеності, неможливості іншим шляхом , без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Однак, у клопотанні слідчим такої необхідності не доведено. Зокрема слідчий лише вказує про наявність кримінального провадження, при цьому не вказує, чи була ним використана можливість без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів, отримати запитувані ним документи. Зокрема відсутні відомості про те, що слідчий звертався до ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою отримання необхідної інформації та документів, та що йому було відмовлено.
Окрім того, слід вказати і на те, що відповідно до п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банк і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.
Однак, в клопотанні слідчий не вказує, що необхідність звернення до слідчого судді із даним клопотанням зумовлена тим, що запитувані ним документи становлять банківську таємницю, що в такому випадку обов`язково передбачає, що отримання запитуваних документів можливе лише за відповідної ухвали слідчого судді.
Слідчий суддя вважає за необхідне вказати і на те, що прохальна частина клопотання не конкретизована. Тобто, в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 160 КПК України, слідчим не вказано чітко до яких саме документів просить надати тимчасовий доступ, а саме: до яких саме посадових інструкцій посадових осіб банку, наказів про призначення посадових осіб, внутрішніх документів банку щодо порядку здійснення кредитування та якого саме кредиту.
Виходячи з вищенаведеного вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному проваджені відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 12 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, погоджене прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1