Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/161/2020 Справа № 641/631/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001754 від 08 серпня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні, прокурор заявив клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , при цьому вказав, що враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Таким чином, прокурор зазначив, що з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою. Крім того, прокурор зазначив, враховуючи, що кримінальним правопорушенням завдано загибель людини, просив не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, посилаючись на значне зменшення зазначених в клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_5 підтримали думку захисника ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , судом встановлено, що до обвинуваченого ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.05.2020 продовжений строк у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.07.2020, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При розгляді клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано. Також, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а також відомості про його особу, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведеними.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 185 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Тримання під вартою може бути виправданим в тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо визначення розміру застави обвинуваченому, суд виходить з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якої, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на вищенаведене, суд враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, а також виконання процесуальних рішень у справі, суд вважає, доцільним продовжити строк тримання під вартою і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183,199,314-316,376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 17 вересня 2020 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя- ОСОБА_1