Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1435/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 201 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2020 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, -

в с т а н о в и л а:
Згідно ухвали слідчого судді, слідчим управлінням ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000357 від 22 жовтня 2019 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 17 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у термін шістдесят днів з моменту затримання особи.

Адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , 19.02.2020 року звернувся до слідчого судді в порядку ст.201 КПК України із клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваного з тримання під вартою на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт. В обгрунтування клопотання вказав, що в застосуванні такого запобіжного заходу як тримання під вартою відпала потреба, підозрюваний має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимий, офіційно працевлаштований: більше десяти років працює директором ПП «АВТОТЕХЕКСПЕРТ Ч.В.В.», де також офіційно працевлаштовані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які відповідно до пред`явленої підозри, ніби то працювали проти своєї волі та без укладання трудового договору. Крім того, з 2015 року підозрюваний хворіє на ряд захворювань, на даний час його стан здоров`я різко погіршився та він перебуває на стаціонарному лікуванні через інфаркт.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2020 року клопотання адвоката ОСОБА_10 задоволено. Змінено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 07 год.00 хв. 16 березня 2020 року.

Покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: не покидати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 протягом дії вказаної ухвали; - прибувати до слідчого в провадженні якого буде перебувати справа щодо нього із встановленою періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання/роботи. Не спілкуватися з потерпілими, свідками та особами, коло яких визначає орган досудового розслідування по даній справі.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту діє до 16 березня 2020 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави ОСОБА_7 . Посилається на те, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою та підлягає скасуванню, а ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що слідчий суддя відповідно до п. 2 ч.1 ст. 411 КПК України не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, та неналежним чином оцінив ті ризики, які зазначалися прокурором під час судового засідання та були викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 16.01.2020. Окрім того, в порушення п. 5 ст. 201 КПК України адвокатом ОСОБА_14 у своєму клопотанні не наведено жодної нової обставини, яка б не досліджувалася судом під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або під час перегляду апеляційним судом. Стверджує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох епізодів вербування, переміщення, переховування людини з метою трудової експлуатації із використанням обману, примусу, уразливого стану, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я людини, за попередньою змовою групою осіб. Після оголошення особі про підозру та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно потерпілих регулярно здійснюється тиск зі сторони знайомих та родичів підозрюваного від його імені. У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень та невідворотності настання покарання, маючи технічну та фінансову можливість виїхати за межі Житомирської області, буде переховуватися від органів досудового розслідування, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж вимагається слідчим та прокурором, не встановлено, а тому, є достатні підстави вважати, що під загрозою тяжкості покарання підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на встановлення та покази потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду змінила вимоги апеляційної скарги та просила скасувати ухвалу слідчого судді та змінити підозрюваному запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою. Доводи, викладені в апеляційній сказі підтримала у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання захисника про зміну запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість такої зміни.

Так з матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000357 від 22 жовтня 2019 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира у справі від 17 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у термін шістдесят днів з моменту затримання особи.

Захисником було подано клопотання про зміну даного запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки в триманні підозрюваного під вартою необхідність відпала.

Як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей 2012, 2015 та 2018 років народження (а.с. 6-8), висновком МРТ від 09.11.2015 у нього діагностовано такі хвороби як полісегментарний остеохондроз та спондилоартроз, протузія диску С5-6, медіанна кила диску L5-S1 (а.с. 9). Заключенням відеозофагогастродуоденоскопії від 11.11.2015 року у ОСОБА_7 виявлено недостатність кардії, еритематозну гастропатію, ферментативну дуоденопатію (а.с.10). Стан здоров`я на даний час значно погіршився, в зв`язку з чим підозрюваний перебуває на стаціонарному лікуванні в КП «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради, що підтверджується довідкою Житомирської медичної частини філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Житомирській області (а.с. 69).

Слідчий суддя, враховуючи погіршення стану здоров`я підозрюваного, наявність трьох малолітніх дітей, постійного місця проживання та роботи, відсутність судимостей, що підтверджено матеріалами справи, прийшов до обгрунтованого висновку про можливість зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 на більш м`який, а саме у вигляді домашнього арешту, що відповідає особі підозрюваного і зможе запобігти існуючим ризикам та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою.

Доказів про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належної процесуальної поведінки, прокурором не надано, а також вони відсутні в матеріалах провадження.

Твердження прокурора про наявність заяв від потерпілих після оголошення підозри ОСОБА_7 про чинення тиску на них з боку знайомих та родичів підозрюваного від його імені не можуть в даному випадку бути безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки будь-яких доказів того, що даний тиск здійснювався від його імені підозрюваного чи на його прохання, прокурором на час судового розгляду не надано, крім того даних про тиск з його боку на потерпілих після звільнення його з-під варти, теж немає.

З огляду на викладене, доводи прокурора про те, що достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж вимагалося слідчим та прокурором, не встановлено, а тому, є достатні підстави вважати, що під загрозою тяжкості покарання підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на встановлення та покази потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чого можна буде уникнути тільки у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є в даному випадку на даній стадії кримінального провадження адекватним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, забезпечення його належної процесуальної поведінки, та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, звертаючись з вимогою про скасування ухвали слідчого судді про задоволення клопотання захисника про заміну запобіжного заходу, прокурором безпідставно вимагалося обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, який до того вже був обраний, а в подальшому при апеляційному розгляді провадження змінити цілодобовий домашній арешт, визначений слідчим суддею, на тримання під вартою, що також не передбачено вимогам КПК України при розгляді клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Тобто такі навіть змінені вимоги апеляційної скарги не відповідають положенням глави 18 розділу ІІ КПК України.

За наведених обставин підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21 лютого 2020 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: