Єдиний унікальний номер 722/588/20
Номер провадження 1-в/722/75/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 та голова спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подавши письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутності. При цьому, засуджений підтримав клопотання, прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання, представник виправної колонії заперечив щодо його задоволення, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_3 не досяг необхідного ступеню виправлення, а голова спостережної комісії вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.09.2017 року засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21.11.2017 року вирок першої інстанції від 27.09.2017 року змінено та пом`якшено призначене ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.289 КК України, визначивши його із застосуванням ст.69 КК України у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_3 призначено у виді 3-х років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно розпорядження Заставнівського районного суду Чернівецької області, вирок суду відносно засудженого ОСОБА_3 набрав законної сили 21.11.2017 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховується з 24.08.2017 року.
Таким чином, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 24.02.2021 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
У відповідності до ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 , відносяться до категорії умисних тяжких злочинів.
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисних тяжких злочинів.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 24.08.2017 року. За час перебування в УВП (№33) м.Чернівці у чотирьох випадках був заохочений у виді оголошення подяки та надання додаткового короткострокового побачення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, в одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності (невиконання посадової інструкції кухаря їдальні), стягнення погашено в установленому законом порядку. В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67) засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 30.09.2019 року. За час перебування в колонії до дисциплінарної відповідальності не притягувався, у одному випадку був заохочений у виді оголошення подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №96 від 04.05.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу був працевлаштований робітником їдальні, свої обов`язки та поставлені йому завдання намагається виконувати.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 04.05.2020 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 , встановлено, що засуджений ОСОБА_3 роботи з благоустрою установи виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання, своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті й порядку, однак потребує контролю за дотриманням охайного зовнішнього вигляду, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки. Здобуває професію «Електрогазозварник» у навчальному центрі при установі. Дружні відносини підтримує із засудженими різної спрямованості, по відношенню до засуджених не конфліктний та вживчивий. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з рідними шляхом отримання посилок та передач, взаємовідносини добрі. Відповідно до вироку суду вину у скоєному злочині визнав.
Згідно довідки медичної частини №107 від 04.05.2020 року засуджений ОСОБА_3 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» №52 встановлено, що станом на 04.05.2020 року виконавчих листів щодо засудженого ОСОБА_3 в установі на виконанні не перебуває.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
З огляду на викладене, а також враховуючи в сукупності встановлені обставини щодо поведінки та ставлення до праці засудженого ОСОБА_3 протягом всього періоду відбування покарання, суд не погоджується із доводами представника СВК-67, які зазначені у поданій заяві, щодо недосягнення засудженим відповідного ступеню виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.09.2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк 09 (дев`ять) місяців 17 (сімнадцять) днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Заставнівському районному суду Чернівецької області.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1