Справа №498/158/20
Провадження №1-кс/498/33/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року смт. Велика Михайлівка Одеської області
Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт речей, внесене в кримінальному провадженні №0000048 від 06.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
10 березня 2020 року слідчий СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт речей, мотивуючи своє клопотання тим, що до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області 05 березня 2020 року надійшло телефонне повідомлення оператора лінії « 102» про те, що 05 березня 2020 року біля 14:55 год. на автомобільній дорозі сполученням Київ- Одеса автомобіль марки « Lexus LХ 450 D» д/з НОМЕР_1 ( номер кузова НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцем АДРЕСА_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки « RENAULT MAGNUM DXI 460» д/з НОМЕР_3 ( номер кузова: НОМЕР_4 ) під керуванням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , внаслідок чого пасажир автомобіля « Lexus LХ 450 D» ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження, а саме ЗЧМТ, забійно рублена рана тім`янозатилочної області, забійна рана лівої скулової області, забій шийного відділу хребта.
В період часу з 17:45 годин 05.03.2020 року по 09:10 годин 06.03.2020 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса на 289 км. +200 м., було виявлено пошкоджений автомобіль марки «LEXUS LX 450 D» д/з НОМЕР_1 , номер кузова, шасі НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_7 , але згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 автомобіль належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС. При огляді вищевказаного автомобіля, було встановлено, що на ньому збереглися сліди кримінального правопорушення.
Начальник СВ в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі посилаючись на обставини зазначені в клопотанні.
Представник власника автомобіля марки « Lexus LХ 450 D» д/з НОМЕР_1 ТОВ «УЛФ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання клопотання про арешт майна представника ТОВ «УЛФ ФІНАНС» було повідомлено телефонограмою за номером телефону НОМЕР_7 , телефонограму було прийнято ОСОБА_10 .
Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, заслухавши думку слідчого, прокурора які підтримали заявлене клопотання, вважаю, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000048 від 06.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2020 року транспортний засіб марки « Lexus LХ 450 D» д/з НОМЕР_1 було оглянуто, вилучено та направлено на майданчик тимчасового утримання, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 05 березня 2020 року.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб марки « Lexus LХ 450 D» д/з НОМЕР_1 належить ТОВ «УЛФФІНАНС» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів ( ч.10 ст. 170 КПК України).
Судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
З огляду на вищезазначене, з метою збереження речових доказів виникла необхідність накласти арешт на вилучені речі в розумінні п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме на: автомобіль марки «LEXUS LX 450 D» д/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 автомобіль належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС.
Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність збереження речових доказів, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт речей, внесене в кримінальному провадженні №0000048 від 06.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на автомобіль марки «LEXUS LX 450 D» д/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 автомобіль належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС, з поміщенням вказаного автомобіля на зберігання на території спеціального майданчику, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Аеропортівська 29-а.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1