Дата документу 30.01.2020 Справа № 554/703/20
Провадження № 1-кс/554/1716/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 :

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 29 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 . В якому прохали: накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 29.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пляшку з під горілки з маркуванням "Срібниця" та скляну рюмку з маркуванням "Срібниця". З позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, які будуть зберігатися в Полтавському ВП ГУ НП в Полтавській області.

В судове засідання слідчий не з`явився, будучи у встановлений КПК України спосіб повідомлений про судове засідання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене? може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Встановлено, що ПВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 29 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці листопада 2018 року, точну дату на даний час слідством не встановлено, що 29.01.2020 о 10:40 год. до Полтавського ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Полтава, вул. Монастирська,7а, в терапевтичному відділенні КП «2-МКЛ ПМР» померла ОСОБА_5 , котра була доставлена 20.01.2020 близько 16:45 год. бригадою ШМД зі свого помешкання за адресою АДРЕСА_1 , з попереднім діагнозом отруєння невідомою речовиною. 29.01.2020 о 04:20 год. в ході огляду черговим лікарем було констатовано біологічну смерть ОСОБА_5 , слідів насильницької смерті не виявлено. У зв`язку з чим виникла необхідність в проведенні огляду помешкання де проживала ОСОБА_5 з метою можливого виявлення та вилучення отруйної речовини, котра могла б спричинити смерть останньої. В ході огляду помешкання за адресою АДРЕСА_1 було вилучено пляшку з під горілки з маркуванням "Срібниця" та скляну рюмку з маркуванням "Срібниця". Вище перелічені речі було вилучено та упаковано до спеціального пакету Національної поліції № EXP 0246341 за підписами двох понятих.

29 січня 2020 року проведено огляд помешкання за адресою АДРЕСА_1 в ході якого, було вилучено пляшку з під горілки з маркуванням "Срібниця" та скляну рюмку з маркуванням "Срібниця".

30 січня 2020 року ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення огляду у кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 29 січня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, ч.6 ст. 173 цього Кодексу. Названі статті встановлюють, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Приписами абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, регламентовано, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки в порушення норм КПК України проведений огляд від 29 січня 2020 року не легалізовано у встановленому законодавством порядку.

Керуючись ст.ст. 107, 170, 171, 173, 309 КПК України ,-
у х в а л и в :

У клопотанні про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до апеляційного суду Полтавської області.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1