Справа № 745/293/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/186/20
Категорія - ч.2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000089 від 08.05.2018 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Городня Ічнянського району Чернігівської області та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, не маючого утриманців, раніше судимого, останній раз: -11.06.2015 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 70, статті 71 Кримінального кодексу України, до обмеження волі на строк 2 роки 3 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вироком суду захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок відносно останнього скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Стягнуто з нього 2002,00 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи на користь держави.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

До вступу вироку в законну силу обрано відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник-адвокат ОСОБА_6 зазначає, що він та його підзахисний не згодні з вироком суду, оскільки він постановлений з істотнім порушенням вимог кримінального процесуального закону. Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 не підтверджується належними доказами та базується лише на припущеннях. В судовому засіданні не доведено, що саме обвинувачений проник до потерпілого та викрав мотоцикл. Суд поклав в основу вироку тільки показання свідка ОСОБА_9 .

Крім того, в ході судового розгляду не було встановлено, яким чином обвинувачений, у разі можливого угону мотоцикла, без акумулятора міг доїхати із смт. Сосниця до с. Покровське. Також зазначає, що не було перевірено факт зняття грошових коштів обвинуваченим.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вказує, що вина обвинуваченого повністю доведена зібраними по справі матеріалами, які вірно судом визнані належними та допустимими доказами, їм надана належна правова оцінка. Вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту являються необґрунтованими, які повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_7 у період з 08 червня по 10 червня 2018 року, з метою заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Днепр-11» ДНЗ 8637 ЧНЗ 1992 року, шляхом зриву навісного замка на дверях гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проник всередину гаражу, де умисно,повторно, таємно, з корисливих мотивів заволодів вищевказаним мотоциклом, що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому згідно висновку експерта №3590/18-24 від 02.08.2018 матеріального збитку у сумі 8687,80 (вісім тисяч шістсот вісімдесят сім грн. 80 копійок).

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити; думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду 1 інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні інкримінованого злочину не визнав повністю та показав, що проживає в смт. Сосниця, де орендує житло. З середини квітня по 9 травня 2018 року він перебував на заробітках в м.Києві і в смт.Сосниця не приїжджав. 10 чи 11 травня він поїхав у власних справах з смт.Сосниця в м.Мена Чернігівської області на своєму мопеді "Вайпер". Недоїзджаючи с.Покровське Менського району , його зупинили 3 хлопці, які стояли біля мотицикла на узбіччі. Хлопці по дорозі загубили акумулятор і попросили його допомогти. Він дав свій акумулятор, однак завести їхній мотоцикл не вдалося. Потім вони запропонували купити йому мотоцикл за 1000 грн. Він погодився, з"їздив в м.Мена, в банкоматі "Приватбанк" зняв потрібні кошти та віддав хлопцям гроші, забрав мотоцикл, який поставив на подвір"ї нежилого будинку в центрі с.Покровське Менського району. Мотоцикл був "Днепр". Документів на даний мотоцикл не було, однак він хотів купити ще один такий мотоцикл з документами, а цей - на запчастини до нього. Потім зателефонував своєму знайомому ОСОБА_11 , який живе в даному селі, та запропонував йому купити придбаний ним нещодавно мотоцикл за 1500 грн. ОСОБА_12 погодився та купив його.

Проте, не дивлячись на не визнання ОСОБА_7 вини в скоєному, суд 1 інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 , допитаний судом 1 інстанції, показав, що в червні 2018 року, вранці, в с.Покровське Менського району до нього підійшов обвинувачений, з яким він до цього не був знайомий та запропонував купити мотоцикл "Днепр" за 2000 грн. Він поїхав додому, взяв гроші і віддав обвинуваченому. Мотоцикл "Днепр" знаходився на подвір"ї нежилого будинку в центрі села неподалік його будинку. Мотоцикл був без акумулятора та без коляски. Документів на мотоцикл не було.

Крім того, при проведенні одночасного допиту в суді І інстанції обвинуваченого і свідка ОСОБА_13 ,свідок стверджував, що не був раніше знайомий з обвинуваченим і він йому не телефонував з приводу продажу мотоцикла. Обвинувачений в судовому засіданні не зміг логічно пояснити з приводу обставин продажу мотоцикла свідку.

Свідок ОСОБА_14 допитана судом 1 інстанції, показала, що 10.06.2018 року вона виявила відсутність мотоцикла "Днепр" зеленого кольору з гаражу домоволодіння, яке належить її дядьку ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 . На момент зникнення мотоцикла її дядько перебував у лікарні, а вона час від часу навідувалась до його домогосподарства. Останній раз вона була 08 червня і все було на місці, а вже 10 червня вона виявила, що на гаражі був зірваний навісний замок, який лежав поряд, двері були відкриті в двір та частково були відкриті ворота гаражу, що виходять на вулицю. Господарство з усіх боків огороджене. В гаражі не було мотоцикла "Днепр" зеленого кольору, що належить її дядьку. Мотоцикл був несправний.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 суд І інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм належну оцінку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони підтверджують обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Так, згідно заяви потерпілого ОСОБА_10 від 10.06.2018 року він звертався 10.06.2018 року до Сосницького відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області з заявою про викрадення мотоцикла Днепр 11 в період часу з 08 по 10 червня 2018 року шляхом злому замка на вхідних дверях гаражу, розташованого за адресою АДРЕСА_3 (т.2 а.п.101).

Протоколом огляду місця події від 10.06.2018 року встановлено, що при проведенні огляду приміщення гаражу по АДРЕСА_2 , було виявлено та зафіксовано в фототаблицях до протоколу, пошкодження вхідних дерев`яних дверей до гаражу, фрагменти деревини знаходились поблизу гаражу. Територія земельної ділянки огороджена парканом (т.1 а.п.122-132).

Згідно заяви про добровільну видачу від 25.06.2018 року, свідок ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції мотоцикл марки Днепр 11 зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (т.1 а.п.133).

Протоколом огляду речі від 25.06.2018 року встановлено, що проводився огляд мотоциклу Днепр-11, темно-зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , поблизу господарства по вул. Сіверська 39, в с. Покровське Менського району Чернігівської області. Мотоцикл знаходився без акумуляторної батареї. Мотоцикл було вилучено (т.1 а.п.134-143).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2018 року, підтверджується, що свідок ОСОБА_9 впізнав особу зображену на фотознімку за № 3, та вказав, що саме він продав йому мотоцикл (т. 1 а.п. 146-147).

Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.07.2018 року, на фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий по АДРЕСА_2 (т. 1 а.п. 148).

Висновком експерта від 02.08.2018 року № 3590/18-24 встановлено, що ринкова вартість мотоцикла "Днепр-11", номерний знак НОМЕР_1 , 1992 року випуску станом цін на 08.06.2018 року складала 8687,80 грн. (т.1 а.п.151-157).

При наведених доказах, по даному кримінальному провадженню, колегія суддів вважає що висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказах і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені та проаналізовані судом першої інстанції письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням свідків.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому діянні повністю доведена.

За таких обставин твердження захисника в своїй апеляційній скарзі про те, що вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки висновок суду про винуватість ОСОБА_7 не підтверджується належними доказами та базується лише на припущеннях, а також те, що в судовому засіданні не доведено, що саме обвинувачений проник до потерпілого та викрав мотоцикл, спростовуються доказами наведеними у вироку суду першої інстанції з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Версія обвинуваченого про придбання ним даного мотоцикла в якихось хлопців біля с.Покровське Менського району не знайшла свого підтвердження ні матеріалами кримінального провадження, ні в ході судових розглядів.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини та його показання, суд І інстанції вірно розцінив, як захисну версію з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та обґрунтовано дійшов висновку про призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією даної статті у вигляді позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна (враховуючи корисливий мотив скоєного злочину), яке на думку суду буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 376, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4