Справа № 161/7626/20
Провадження № 1-кп/161/803/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 червня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000916 від 08.03.2020, який надійшов до суду 18.05.2020 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Латвійської Республіки зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 12.04.2011 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, покарання відбув;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , 07 березня 2020 року, близько 08 год., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на території дачного масиву «Дружба» в м.Луцьку, без передбаченого законом дозволу, проник на подвір`я, яке огороджене парканом по всій території та потім до будинку АДРЕСА_2 , який перебуває на стадії будівництва, звідки таємно викрав металеву драбину, вартість якої згідно висновку експерта №179 від 19.03.2020 становить 1 000 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду дав показання, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, проник у будинок дачного масиву «Дружба» в м.Луцьку, звідки викрав належну потерпілому ОСОБА_5 металеву драбину, вартість якої не заперечив. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Письмовою заявою потерпілого ОСОБА_5 , стверджується факт повного відшкодування завданих збитків та відсутність претензій до обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, відбував реальну міру покарання, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, однак вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, потерпілий при призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, а тому врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого є неможливе без ізоляції від суспільства, а відтак йому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі, на мінімальний строк.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ст.ст.100 ч.9, 124 ч.2 КПК України суд вирішує долю речових доказів та процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: металеву драбину залишити за належністю законному володільцеві потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта (висновок товарознавчої експертизи №179 від 19.03.2020) у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 (чотири) коп.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий