н/п 1-кп/953/66/20
"09" червня 2020 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Мерчик Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, працює на посаді водія в КП «Харківгорліфт», неодруженого, не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23.07.2016 року приблизно о 00:00 він керував технічно справним автомобілем «АЗЛК-2140», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та рухався по вул. Барабашова у м. Харкова зі сторони вул.. Блюхера (на теперішній час Валентинівська) у напряму вул. Шевченко, зі швидкістю 25 км/год. Під час руху в районі перехрестя з вул.. Героїв Праці, ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України згідно якими:
-п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху»;
-п. 16.6 «Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора або регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють».
та допустив зіткнення з мотоциклом «SUZUKI», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по вул.. Барабашова у напрямку вул.. Блюхера (на теперішній час Валентинівська).
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно висновку судово-медичної експертизи №1243-а/16 від 25.10.2016 року отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді травматичного вивиху лівого стегна.
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1242-А/16 від 25.10.2016 року отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді контактного опіку 4-го ступеня правої гомілки 2% поверхні тіла, закритого перелому верхньої третини право більшоберцової кістки з незначним заміщенням.
Порушення п.п.10.1, 16.6 Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 згідно висновку судової авто технічної експертизи №913/16 від 20.10.2016 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками виразилися в тому, що він керуючи технічно справним автомобілем «АЗЛК-2140», повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, повинен був надати дорогу мотоциклу «SUZUKI», який рухався у зустрічному напрямку прямо, не переконався у небезпечності маневру та скоїв зіткнення з мотоциклом «SUZUKI», що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілим.
Зазначені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Заявлене клопотання обвинувачений підтримав. При цьому обвинувачений зазначив, що розуміє правові наслідки такого звільнення і що вказана підстава для звільнення не є реабілітуючою обставиною.
Положеннями ч.4 ст.286 КПК визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Потерпілі в судовому засіданні не заявили клопотань щодо неможливості проводити підготовче за відсутності їх представника, проти задоволення клопотання сторони захисту заперечували, зазначили, що обвинувачений протягом строку знаходження справи у суді жодних дій щодо відшкодування їм шкоди не здійснив.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані прокурором матеріали, становив наступне.
Відповідно до ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Згідно ч. 2 ст. 285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає такі альтернативні види покарання - штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Так, ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, та з дня події вчинення кримінального правопорушення 23 липня 2016 року, минуло більше трьох років, а тому на час розгляду клопотання в суді пройшло більше ніж три роки.
Судом під час вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а також того, що ОСОБА_4 вчинив інше кримінальне правопорушення за період з 23 липня 2016 року по 09 червня 2020 року, переховувався від слідства та суду, не встановлені у справі і інші перешкоди для застосування положень ст. 49 КК України.
За таких обставин вбачається, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 1 ст. 286 КК України, що є злочином невеликої тяжкості, як те встановлено ст. 12 КК України, а ст. 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею злочину невеликої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки. В даному разі з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину за ч. 1 ст. 286 КК України минуло більше трьох років, а передбачених ст. 49 КК України обставин, перешкоджаючих застосуванню давності, в судовому засіданні не встановлено, обвинувачуваний в судовому засіданні заявив, що він не заперечує проти закриття стосовно нього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, що і обумовлює висновок суду про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 1055,52 грн. віднести на рахунок держави.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
Також враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю, а останній звільненню від кримінальної відповідальності, цивільні позови потерпілих не розглядається, враховуючи відсутність підстав передбачених ст. 129 КПК України для їх розгляду. Суд роз`яснює, що вимоги потерпілих стосовно цивільних позовів можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд, -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.
Речові докази: автомобіль марки «АЗЛК-2140» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , який був поміщений на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б та в подальшому переданий на відповідальне зберігання - після набрання ухвалою законної сили повернути власнику за належністю.
Мотоцикл марки «SUZUKI», р.н. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - після набрання ухвалою законної сили залишити за належністю.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя