Провадження № 1-кс/947/5119/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні за №0000989 від 23.10.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2391, ч. 4 ст. 240, ст. 1 ст. 254 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000989 відомості про яке 23.10.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом можливого незаконного заволодіння службовими особами ПП « ОСОБА_5 » ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, що створило небезпеку для довкілля, за фактом можливого порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » встановлених правил використання надр, яке створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, що спричинило тяжкі наслідки, за фактом можливого безгосподарського використання службовими особами ПП « ОСОБА_5 » земель, що спричинило тривале зниження та втрату їх родючості, виведення земель із сільськогосподарського обороту, порушення структури ґрунту.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.02.2005 створено юридичну особу у формі приватного підприємства « ОСОБА_5 » з присвоєнням ідентифікаційного коду НОМЕР_1 за основним видом діяльності добування піску, гравію, глин і каоліну (код КВЕД 08.12). Засновником даного підприємства являється ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 , в свою чергу, виконує обов`язки директора зазначеного підприємства.
Відповідно до статуту, метою створення підприємства є виробнича та комерційна діяльність, яка спрямована на отримання прибутку та реалізація на її основі інтересів засновника та трудового колективу підприємства. Предметом діяльності підприємства серед іншого є добування піску, гравію, глини і каоліну, добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів.
Згідно до п. 4.4. статуту засновник є власником підприємства, а пунктом 5.1. передбачено, що управління підприємством здійснюється засновником або директором підприємства, що призначається засновником підприємства. Засновник підприємства визначає основні напрямки діяльності, затверджує його плани та звіти про їх виконання, призначає директора, виконує інші передбачені статутом повноваження.
Пунктом 5.3. статуту передбачено, що керівництво оперативною та поточною діяльністю підприємства та організацією виконання рішень засновника здійснює директор, який призначається та звільняється з посади засновником.
Статутом передбачено, що директор діє без довіреності від імені підприємства, вирішує всі питання оперативно-господарського управління підприємством, зокрема забезпечує виконання рішень засновника, затверджує поточні плани діяльності підприємства, укладає угоди, договори купівлі-продажу, дарування, міни, оренди, застави, від імені підприємства, розпоряджається його майном, затверджує інструкції, накази, розпорядження та інші акти стосовно його діяльності, видає доручення, відкриває в банках та розпоряджається розрахунковим, валютним та іншими рахунками підприємства, підписує платіжні та інші розрахункові документи; приймає та звільняє працівників підприємства, визначає його штати, утворює структурні підрозділи, необхідні для виконання мети діяльності підприємства, організовує бухгалтерський облік та звітність підприємства, виконує інші функції по керівництву підприємством, що не належать згідно статуту до компетенції засновника підприємства.
Таким чином, приватне підприємство ПП « ОСОБА_5 » здійснює підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та згідно ст. 49 Господарського кодексу України, службові особи зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, за що встановлено майнову та іншу передбачену законом відповідальність, у тому числі кримінальну за вчинення суспільно небезпечного діяння, який містить склад кримінального правопорушення, передбачений Кримінальним кодексом України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.07.2013 ІНФОРМАЦІЯ_1 ПП « ОСОБА_5 » видано спеціальний дозвіл №4387 на користування надрами у вигляді «Геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення» на території площею 66.90 га в межах географічних координат на ділянці надр « ІНФОРМАЦІЯ_2 »», що в межах Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Мета користування надрами - «геологічна, у тому числі дослідно-промислова розробка піщано-галькового матеріалу, затвердження запасів корисної копалини ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Термін дії дозволу 5 років, тобто до 01.07.2018 р.
04.11.2013 дію дозволу тимчасово припинено на підставі підпукнту 1, 5, 6 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011, а саме: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища; проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом. В подальшому, 21.02.2014 дію дозволу поновлено, а 01.07.2018 строк дії спеціального дозволу №4387 закінчено.
В подальшому, 08.11.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 підприємству ПП « ОСОБА_5 » видано спеціальний дозвіл №6292 на користування надрами у вигляді «видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ)», вид корисної копалини «пісок, піщано-галечник» на території площею 57.70 га в межах визначених дозволом географічних координат на ділянці надр «Родовище Біляївське, Ділянка Центральна», що в межах Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Мета користування надрами - «видобування піщано-галькових порід та піску придатних після збагачення для улаштування шарів дорожнього полотна, як компонент в`яжучий для виробництва щільних силікатнових бетонів та для дорожнього будівництва, а також для благоустрою, рекультивації та планування. Термін дії дозволу 20 років, тобто до 08.11.2038 р.
Відповідно до вказаних в дозволі географічних координат видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) здійснюється на земельних ділянках: :01:001:0299, :01:001:0302, :01:001:0300, :01:001:0832, :01:001:0833, :01:001:0358, :01:001:0288, :01:001:0289, :01:001:0357, :01:001:0356, :01:001:0365, :01:001:0366, :01:001:0367, :01:001:0834, :01:001:0835, :01:001:0836, :01:001:0837, :01:001:0373, :01:001:0374, :01:001:0375, :01:001:0828, :01:001:0838.
В ході проведення досудового розслідування встановлені обставини, які свідчать про можливі порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » чинного законодавства під час здійснення господарської діяльності по видобуванню корисних копалин (промислова розробка родовищ).
Отже, відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до ст. 4 Кодексу України «Про надра», надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.
Стаття 1 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.
Відповідно до ст. 2, завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян. Відповідно до ст. 3 Кодексу України «Про надра» гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.
Згідно ст. 6 цього ж Кодексу, корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення.
Відповідно до ст. 14 Кодексу надра надаються у користування для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин.
Відповідно до ст. 19 Кодексу України «Про надра» надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін визначено «Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. Відповідно до ст. 3 «Порядку надання спеціальних дозволів на кожний вид користування надрами» в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.
Крім того, ст. 17 Кодексу України «Про надра» визначено, що гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.
Відповідно до ст. 24 Гірничого Закону України, гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу; технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).
Кабінетом Міністрів України (Постанова № 59 від 27.01.1995) затверджено «Положення про порядок надання гірничих відводів». Це Положення встановлює порядок надання гірничих відводів (частини надр) користувачам на території України для розробки родовищ твердих, рідких та газоподібних корисних копалин, а також будівництва і експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі на континентальному шельфі та у виключній (морській) економічній зоні.
Так, акт гірничого відводу видається на підставі розробленого проекту гірничого відводу. Відповідно пункту 19 Положення, проекти гірничих відводів розробляються спеціалізованими проектними або добувними організаціями, які спроможні виконувати роботи з маркшейдерської справи. Вимоги до вищевказаних проектів визначені Додатком 2 до Положення. Крім того пунктом 6 Додатку 2 до Положення визначений вичерпний перелік документів, що мають додаватись до проекту гірничого відводу та фактично є його складовою частиною, а саме: копія спеціального дозволу на користування ділянкою надр; копія протоколу про затвердження проекту розробки родовища; витяг з протоколу засідання ДКЗ щодо оцінки запасів корисних копалин, їх кількості по об`єктах; висновок науково-дослідної організації стосовно технічної неможливості знешкодження та утилізації шкідливих речовин, відходів виробництва та стічних вод, а також сумісності шкідливих речовин, відходів виробництва або стічних вод з породами, що їх містять, та пластовими водами горизонтів, де планується їх поховання або скидання; стосовно придатності відпрацьованих гірничих виробок для використання в цілях, передбачених проектом; документ про згоду землевласника або землекористувача з рішенням про надання гірничого відводу.
Відповідно до ст. 24 Кодексу України «Про надра» користувачі надр зобов`язані забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві. Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.
Відповідно до ст. 65 Кодексу України «Про надра», порушення законодавства про надра тягне за собою відповідальність, в тому числі кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у: самовільному користуванні надрами, невиконанні правил охорони надр та вимог щодо безпеки людей, майна і навколишнього природного середовища від шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами та інше.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що починаючи з 2018 року службові особи ПП « ОСОБА_5 », будучи достовірно обізнаними із законодавством у галузі видобування корисних копалин, маючи відповідний спеціальний дозвіл №6292 на видобування корисних копалин, у вигляді піску, на ділянці надр на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, вчиняють дії, щодо незаконного, без оформлення належних дозвільних документів, видобування корисних копалин за межами дії отриманого спеціального дозволу, шляхом видобутку піску на самовільно зайнятих розташованих поруч земельних ділянках загальною площею приблизно 39 га з кадастровими номерами: :01:001:0355, :01:001:0354, :01:001:0353, :01:001:0352, :01:001:0351, :01:001:0587, :01:001:0359, :01:001:0360, :01:001:0361, :01:001:0362, :01:001:0363, :01:001:0364, :01:001:0372 та за допомогою спеціальної техніки та осіб з числа працівників підприємства, внаслідок чого проводиться незаконний видобуток корисної копалини - піску із порушенням встановлених законодавством правил використання надр, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля, та спричиняє тяжкі наслідки. Видобування піску за межами дії дозволу здійснюється працівниками ПП « ОСОБА_5 » та за таких обставин, що працівники, знаходячись в робочій зоні кар`єру поза межами спеціального дозволу, перебувають в зоні обрушення, у зв`язку з чим створено реальну небезпеку для їх життя і здоров`я під час проведення видобувних робіт. Вбачається, що службові особи ПП « ОСОБА_5 » навмисно надають вказівки підлеглим працівникам на проведення робіт підвищеної небезпеки по видобуванню корисних копалин в порушення п.п. 1.1, 1.2 розділу V «Правил охорони праці розробки родовищ корисних копалин відкритим способом» (НПАОП 0.00-1.24-10) у частині невідповідності безпечної висоти видобувного уступу при розробці розсипчастих і сипучих порід, плану розвитку гірничих робіт на проведення експлуатації родовищ корисних копалин в установленому порядку, створюючи реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб.
Окрім того, про порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » правил використання надр свідчить той факт, що спеціальний дозвіл №6292 на користування надрами у вигляді «видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ)» виданий підприємсту 08.11.2018, яке фактично уже здійснювало видобування піску. Однак, видобуток здійснювався в порушення вимог ст. 24 Гірничого Закону України, вимог ст. 19 Кодексу України «Про надра», яке передбачає, що право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який підприємству видано лише 28.11.2019, іншою мовою, видобування підприємством копалин до моменту отримання акту про надання гірничого відводу являється незаконним.
Крім того, відповідно до ст. 18 Кодексу України «Про надра» надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.
Також п. 11 «Положення про порядок надання гірничих відводів» затвердженого Постановою КМУ №59 від 27.01.1995 р. вказано, що земельні ділянки для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, якщо інше не передбачено актами законодавства, виділяються після надання гірничого відводу в порядку, передбаченому чинним земельним законодавством.
В свою чергу, Земельний кодекс України визначає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статею 19 Земельного кодексу України визначено, що землі за основним цільовим призначенням поділяються в тому числі на категорії земель сільськогосподарського призначення, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до ст. 20 даного Кодексу, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. Відповідно до ст. 22 землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Стаття 65 Земельного кодексу України вказує, що землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.
Відповідно до ч. 4 ст. 65 Земельного кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.
Відповідно до ст. 66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.
Обов`язково слід зазначити, що відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Законом України «Про охорону земель» статтею 36 вказується, що охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. Зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом. У разі вилучення (викупу) земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб забезпечується пріоритет максимального збереження продуктивних земель.
Крім того, ст. 168 Земельного кодексу України вказує, що грунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Крім того, ст. 211 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи несуть, в тому числі, кримінальну відповідальність, відповідно до законодавства, за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту, не проведення рекультивації порушених земель, відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без затверджених у випадках, визначених законом, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь.
Важливо зазначити, що відповідно до п. б ст. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України не допускається: зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.
Виходячи з вищевикладеного, нормами чинного земельного законодавства встановлено мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що починаючи з 2018 року (більш точна дата та час встановлюються) службові особи ПП « ОСОБА_5 » на підставі спеціального дозволу №6292 виданого 08.11.2018 та акту гірничого відводу виданого лише 28.11.2019 здійснюють видобування корисних копалин у вигляді піску на земельних ділянках: :01:001:0299, :01:001:0302, :01:001:0300, :01:001:0832, :01:001:0833, :01:001:0358, :01:001:0288, :01:001:0289, :01:001:0357, :01:001:0356, :01:001:0365, :01:001:0366, :01:001:0367, :01:001:0834, :01:001:0835, :01:001:0836, :01:001:0837, :01:001:0373, :01:001:0374, :01:001:0375, :01:001:0828, :01:001:0838. Вказані земельні ділянки мають цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частина вказаних земельних ділянок перебуває в оренді взагалі у інших підприємств.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ПП « ОСОБА_5 » на земельних ділянках :01:001:0355, :01:001:0354, :01:001:0353, :01:001:0352, :01:001:0351, :01:001:0587, :01:001:0359, :01:001:0360, :01:001:0361, :01:001:0362, :01:001:0363, :01:001:0364, :01:001:0372, які мають цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порушення вимог пунктів «а» та «ґ» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до яких землекористувачі земельних ділянок зобов`язані забезпечувати їх використання за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, в порушення ст. 52 ЗУ «Про охорону земель» згідно з якою встановлено, що при проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, відокремлена ґрунтова маса підлягає зняттю, складуванню, збереженню та перенесенню на порушені або малопродуктивні земельні ділянки відповідно до робочих проектів землеустрою, без відповідних дозвільних документів на проведення робіт, не маючи дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту), за допомогою спеціальної техніки, знявши родючий шар грунту на вищевказаних земельних ділянках, здійснюють незаконний видобуток корисних копалин, при цьому не оформлюючи належним чином право користування землі та зміни їх цільового призначення. Вказані дії спричиняють зміни рельєфу та утворення кар`єру за межами дозволу, внаслідок чого подальше використання вказаних земельних ділянок за їх цільовим призначенням, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва стане неможливе, внаслідок таких дій вказані землі можуть бути виведені з сільськогосподарського обороту, що призведе до втрати сільськогосподарського виробництва.
Крім того, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході здійснення заходів, направлених на дотримання вимог земельного законодавства, виявлено численні порушення службовими особами ПП « ОСОБА_5 » вимог земельного законодавства в частині порушення правил використання надр, самовільного зайняття земельних ділянок, зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», технічний адміністратор Державного реєстру прав (далі - технічний адміністратор) - державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.06.2015 № 628-р «Деякі питання удосконалення системи ідентифікації особи і функціонування державних та єдиних реєстрів», наказу Міністерства Юстиції України від 25.06.2015 № 1059/5 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є ІНФОРМАЦІЯ_5 », державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_6 » визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_5 , який здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством. У межах адміністрування Єдиних та Державних реєстрів адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження, інформаційного та технічного обслуговування, модернізації веб-ресурсів та веб-сервісів Міністерства юстиції України, надає у випадках, визначених законодавством, послуги у сфері функціонування Єдиних та Державних реєстрів, здійснює технічне та технологічне супроводження інформаційної взаємодії Міністерства юстиції України та адміністратора Єдиних та Державних реєстрів з метою оперативного вирішення питань, що стосуються функціонування реєстрів.

Відповідно до чинної редакції Статуту державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 », затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 10.01.2019 № 79/5,основною метою діяльності підприємства, яке засновано на державній власності та перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_7 , є технічне, технологічне забезпечення створення та супроводження програмного забезпечення ведення автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, що створюються відповідно до наказів Мін`юсту, а також інших електронних баз даних, що створюються відповідно до законодавства України, надання доступу фізичним та юридичним особам до автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, забезпечення збереження та захисту даних, що містяться в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затверджено, у тому числі, Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який визначає умови, підстави та процедуру надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані речові права, обтяження речових прав, об`єкти та суб`єктів таких прав/обтяжень та про осіб, що отримували інформацію з Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури, та Порядок доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який визначає процедуру надання (припинення) доступу посадовим особам державних органів, органів місцевого самоврядування чи інших визначених законом особам, адвокатам та нотаріусам (далі - користувачі) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, та процедуру отримання інформації з Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Пунктами 10-14 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено, що для отримання інформації з Державного реєстру прав у паперовій формі особа, яка бажає отримати таку інформацію, звертається до будь-якого надавача інформації з Державного реєстру прав.Надавач інформації з Державного реєстру прав встановлює особу, що звернулася за отриманням інформації з Державного реєстру прав, на підставі передбаченого Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус документа, який посвідчує таку особу, відомості про що вносяться до Державного реєстру прав. У разі коли такою особою є іноземець, документом, що посвідчує його особу, є паспортний документ іноземця або інший документ, що посвідчує особу іноземця. Надання інформації з Державного реєстру прав у паперовій формі здійснюється надавачем інформації з Державного реєстру прав за допомогою програмних засобів ведення Реєстру шляхом формування інформації з Державного реєстру прав для її подальшого друку та видачі особі, що звернулася за її отриманням, за результатами пошуку відповідних відомостей. Пошук відомостей про зареєстровані речові права або про користувачів інформації, формування інформації з Державного реєстру прав здійснюється з використанням програмних засобів ведення Реєстру залежно від зазначених особою параметрів пошуку з використанням одного або декількох ідентифікаторів, визначених у пункті 5 цього Порядку. Інформація з Державного реєстру прав, сформована надавачем інформації з Державного реєстру прав за допомогою програмних засобів ведення Реєстру, зберігається в ньому в електронній формі.

Пунктами 15-16 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено, що інформація з Державного реєстру прав в електронній формі через веб-портал Мін`юсту надається особі, яка бажає отримати таку інформацію та ідентифікована шляхом використання кваліфікованого електронного підпису. Інформація з Державного реєстру прав в електронній формі з використанням сервісної послуги у формі прикладного програмного інтерфейсу Реєстру надається на підставі договору про надання сервісної послуги, укладеного з технічним адміністратором Державного реєстру прав. Пошук відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, їх обтяження, формування інформації з Державного реєстру прав в електронній формі здійснюється з використанням програмних засобів ведення Реєстру залежно від зазначених особою параметрів пошуку за одним або декількома ідентифікаторами, визначеними у пункті 5 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 4-6 Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доступ користувача до Державного реєстру прав на підставі договору здійснюється виключно за умови використання таким користувачем кваліфікованого електронного підпису. Для створення кваліфікованого електронного підпису використовуються виключно засоби кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. Доступ до Державного реєстру прав за допомогою прикладного програмного інтерфейсу надається виключно посадовим особам державних органів. Форма та зміст інформації з Державного реєстру прав, що може бути отримана шляхом доступу до зазначеного Реєстру, визначаються у Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (далі Постанова № 1141).

Цією постановою визначено процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про суб`єктів та об`єкти таких прав.

Відповідно до п. 2 цієї постанови Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 4 Постанови № 1141, ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачає, зокрема: пошук відомостей у Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, а також надання відомостей з Державного реєстру прав.

Ведення Державного реєстру прав здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують: автоматичне формування та присвоєння реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна, реєстраційного номера заяви, номера запису, індексного номера рішення, інформації та витягів з Державного реєстру прав тощо; формування заяв, рішень, інформації та витягу з Державного реєстру прав з накладенням у випадках, передбачених законодавством, кваліфікованого електронного підпису державним реєстратором чи уповноваженою особою суб`єкта державної реєстрації прав; захист відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав, від несанкціонованих дій; оновлення, архівування та відновлення відомостей, внесених до Державного реєстру прав, їх пошук; документальне відтворення процедури державної реєстрації прав.

Номери, що автоматично формуються та присвоюються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, складаються з цифр, що утворюють числа натурального ряду, та не повторюються на всій території України у межах нумерації об`єктів нерухомого майна, заяв, записів, документів, які формуються за допомогою Державного реєстру прав (рішень, інформації та витягів з Державного реєстру прав тощо).

Пунктами 19-25 Постанови № 1141 визначається процедура пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, а пп. 55-61 цієї ж Постанови визначається процедура надання відомостей з Державного реєстру прав, у п. 55 якої зокрема передбачено, що відомості з Державного реєстру прав формуються виключно за допомогою програмних засобів його ведення з обов`язковим присвоєнням індексного номера, фіксацією дати та часу їх формування.

У пункті 62 Постанови № 1141 передбачено, що веб-портал Мін`юсту забезпечує доступ до результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації прав та за умови попередньої ідентифікації користувача із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, подання заяв в електронній формі у сфері державної реєстрації прав та отримання відомостей з Державного реєстру прав в електронній формі. Доступ до результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації прав здійснюється за реєстраційним номером, датою і часом реєстрації відповідної заяви у Державному реєстрі прав.

З огляду на викладене, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що особи, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, самостійно та/або із залученням інших осіб, у період з 01.01.2013 року по теперішній час (згідно Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) здійснювали пошуки, формували інформації, заяви, картки прийому заяви за одним або декількома ідентифікаторами (щодо об`єкта нерухомого майна; суб`єкта речового права, обтяження - фізичної особи; щодо суб`єкта речового права, обтяження - юридичної особи з повним або частковим співпадінням ідентифікаційних даних) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у тому числі Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, які є його невід`ємною архівною складовою частиною) наступним шляхом: щодо об`єкта нерухомого майна за його адресою, щодо об`єкта нерухомого майна за його реєстраційним номером об`єкта щодо суб`єкта речового права.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є документи.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, згідно зі ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо, відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів також можуть належати матеріали фотозйомки/відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У даному випадку, з урахуванням положень статті 214 КПК України, кримінальне провадження розслідується щодо кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України (особливо тяжке кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України), що є підставою для застосування такого заходу кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на положення ст.ст. 2, 9, 28, 94 КПК України.

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

У даному випадку, захід забезпечення кримінального провадження тимчасовий доступ до речей та документів не має наслідком безпосереднє втручання у права і свободи будь-яких осіб, поза межами особливостей їх служби, професійної або трудової діяльності, передбачених відповідними Законами, або іншими нормативно-правовими актами.

Більше того, у вказаному кримінальному провадженні вбачаються ознаки справжнього суспільного інтересу, який полягає у забезпеченні відправлення правосуддя за для збереження або відновлення конвенційного права мирного володіння майном окремими громадянами (Протокол №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та забезпеченні охорони такого права у передбачений законом спосіб.

При цьому відомості, що містяться в документах, інших носіях інформації, доступ до яких передбачається отримати, нададуть змогу провести належне розслідування кримінального провадження, оскільки належне виконання стороною кримінального провадження вимог ст.ст. 2, 9, 28, 94 КПК України щодо виконання завдань кримінального провадження, забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення у розумні строки без отримання тимчасового доступу до вказаних речей і документів неможливо.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Отримати нижчезазначені речі та документи, поза межами процедури передбаченої главою 15 КПК України не уявляється можливим з огляду на відсутність відповідного правового механізму проведення вилучення запитуваних документів шляхом проведення будь-яких інших слідчих, або процесуальних дій, в тому числі отримання вказаних документів на відповідний запит сторони обвинувачення, з огляду на правовий статус інформації, яка може міститись у таких документах,та обмеження, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, єдиним правовим механізмом, який зможе забезпечити охорону прав усіх учасників кримінального провадження, а також належності та допустимості доказів в розумінні статей 85, 86 КПК України є отримання нижчезазначених речей та документів шляхом тимчасового доступу до них за процедурою передбаченою главою 15 КПК України.

Статтею 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні окрім іншого зазначаються: підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

В даному випадку речі та документи, доступ до яких планується отримати, перебувають у володінні державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

-значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

Речі та документи, доступ до яких планується отримати мають велике значення для досягнення завдань кримінального провадження визначених статтею 2 КПК України, оскільки необхідні для повного та всебічного дослідження обставин кримінальних правопорушень через аналіз послідовності подій до початку кримінальних правопорушень, під час таких правопорушень та подій, які настали в результаті останніх, а також надання правової оцінки діям осіб на момент часу, що зафіксований у зазначених речах та документах, що у сукупності надасть органу досудового розслідування можливості досягнути мети кримінального провадження.

-можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

Речі та документи, доступ до яких планується отримати, окрім іншого, будуть використані як докази у кримінальному провадженні, оскільки виключно такі речі і документи є первинними матеріальними та електронними носіями інформації, що можуть відображати обставини готування до вчинених правопорушень, зокрема про здійснені пошуки, сформовані інформації, сформовані заяви та сформовані картки прийому заяви у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у тому числі Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек) про правовий статус об`єкту нерухомості, фізичних/юридичних осіб, за якими зареєстровано речові права, права власності, заборони відчуження, іпотеки на такі об`єкти, відображають настання юридичного факту щодо набуття, переходу або втрати права власності на об`єкт нерухомості, а також можуть містити унікальні номери, що автоматично формуються та присвоюються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, інформацію про використані засоби ідентифікації у вигляді електронного цифрового підпису (ЕЦП), кваліфікованого електронного підпису (Mobile ID), одноразового паролю, інші засоби ідентифікації запитувачів інформації, необхідних для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Більше того зазначені документи будуть використані при проведенні інших слідчих дій, в тому числі оглядів за участі спеціалістів з метою подальшого проведення, з урахуванням таких слідчих дій, відповідних судових експертиз, в тому числі комп`ютерно-технічної, криптографічної, почеркознавчої, графологічної, технічної, товарознавчої.

Оскільки вказані речі та документи перебувають виключно у володільця вказаних документів і відсутні у вільному доступі, мають унікальний перелік певних атрибутів, зразків та властивостей, довести іншим способом обставини визначені статтею 91 КПК України є неможливим.

-обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Необхідність вилучення документів та інших носіїв інформації (у тому числі електронних) обумовлена необхідністю дослідження автентичних ознак цифрової та електронної інформації, ідентифікаторів, інших фізичних, юридичних, або електронних атрибутів такої інформації, а також з метою надання оцінки діям осіб щодо порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Ураховуючи, що зазначені речей, документи, інші носії інформації (у тому числі електронні) імовірно містять ознаки вчинення злочину, є реальний ризик його зміни або знищення, у зв`язку із чим, є доцільним розглянути вказане клопотання без виклику володільця вказаних документів, або його представників.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим в клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2391, ч. 4 ст. 240, ст. 1 ст. 254 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів.

Слідчий суддя враховує, що відомості, які містяться в зазначених у клопотанні речах та документах як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та підтверджують скоєння кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, може бути досягнуто в результаті застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що інформація, яка міститься у володінні державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 » в інший спосіб отримана бути не може, разом з тим, така інформація є необхідною для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, зокрема для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та підтверджують скоєння кримінального правопорушення, в цілях також забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання про можливість задоволення клопотання слідчого.

З метою запобігання зміні або пошкодження речей та документів, вказане клопотання слід розглянути без виклику особи, у володінні якої вона знаходиться.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 132, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні за №0000989 від 23.10.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2391, ч. 4 ст. 240, ст. 1 ст. 254 КК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 » надати старшому слідчому відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області капітану поліції ОСОБА_3 , та іншим слідчим, які входять до складу слідчої групи по розслідуванню кримінального провадження№0000989 від 23.10.2019, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також іншим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області які входять до складу слідчої групи по розслідуванню кримінального провадження №0000989 від 23.10.2019 або слідчим іншого органу досудового розслідування на підставі постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій на іншій території, або на підставі доручення слідчого оперативним працівникам УСБУ в Одеській області в тому числі старшому оперуповноваженому в ОВС УСБУ в Одеській області ОСОБА_20 , або за доручення слідчого старшому інспектору Київського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_21 , старшому інспектору Київського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_22 або іншим оперативним працівникам за відповідним дорученням слідчого або прокурора, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням можливості вилучення (проведення виїмки) документів, інших носіїв інформації (у тому числі електронних) про осіб(користувачів), які у період з 01.01.2013 року по час проведення тимчасового доступу здійснювали пошук, формували інформацію, формували заяву (за типами заяв про державну реєстрацію права власності, державну реєстрацію іншого речового права, державну реєстрацію обтяження, відмову від права власності, іншого речового права, повідомлення про знищення об`єкта нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, відкликання заяви, інший, внесення змін до Державного реєстру прав, рішення суду, скасування, заяву власника про заборону вчинення реєстраційних дій, надання інформації; за назвами заяв про - державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відкликання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав та їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, відкликання заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, надання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, внесення змін до запису Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно), формували картку прийому заяви (з використанням засобів електронної ідентифікації: електронного цифрового підпису (ЕЦП), кваліфікованого електронного підпису (Mobile ID), одноразового паролю, інших засобів ідентифікації запитувачів та користувачів інформації), із зазначенням ким (П.І.Б, РНОКПП, паспорт, ЕЦП/Mobile ID/одноразовий пароль/інший засіб ідентифікації), коли (дати та часу), IP-адреси, MAC-адреси, замовника адміністративної послуги (у тому числі сканованих копій документів, що підтверджують особу, повноваження представника), способу та суми оплати за надання послуги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у тому числі Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек) за одним або декількома ідентифікаторами з повним або частковим співпадінням ідентифікаційних даних:

A.щодо об`єкта нерухомого майна (за кадастровим номером земельної ділянки):

-«:01:001:0363»
-«:01:001:0351»
-«:01:001:0362»
-«:01:001:0361»
-«:01:001:0360»
-«:01:001:0355»
-«:01:001:0359»
-«:01:001:0354»
-«:01:001:0353»
-«:01:001:0364»
-«:01:001:0587»
-«:01:001:0352»
-«:01:001:0372»
-«:01:001:0278»
-«:01:001:0365»
-«:01:001:0358»
-«:01:001:0289»
-«:01:001:0302»
-«:01:001:0300»
-«:01:001:0356»
-«:01:001:0357»
-«:01:001:0299»
-«:01:001:0288»
-«:01:001:0366»
-«:01:001:0363»
-«:01:001:0835»
-«:01:001:0836»
-«:01:001:0373»
-«:01:001:0367»
-«:01:001:0832»
-«:01:001:0374»
-«:01:001:0375»
-«:01:001:0833»
-«:01:001:0834»
-«:01:001:0837»
-«:01:001:0838»

-«:01:001:0828»
B.щодо об`єкта нерухомого майна (за реєстраційним номером):

-«210»
-«210»
-«210»
-«210»

-«210»
-«210»
-«210»
-«210»

-«10»

-«10»

-«210»

-«10»
-«210»

-«210»
-«210»

-«210»

-«10»

-«210»

-«210»

-«210»

-«210»

-«10»

-«10»

-«210»

-«210»

-«210»

-«210»

-«10»

-«210»

-«10»

-«10»

-«210»

-«210»

-«10»

-«0»

-«0»

C.щодо суб`єкта речового права, обтяження:

- ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_2 .

- ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_3 ,

- ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_4 .

- ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН НОМЕР_5 ,

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІПН НОМЕР_6 ,

- ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ІПН НОМЕР_7 ;

- ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ІПН НОМЕР_8 ;

- ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ІПН НОМЕР_9 ,

- ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ІПН НОМЕР_9 ,

- ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ІПН НОМЕР_10 ./

- ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ІПН НОМЕР_11 ;

- ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ІПН НОМЕР_12 ;

- ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІПН НОМЕР_13 ;

- ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІПН НОМЕР_14 ;

- ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІПН НОМЕР_15 ;

- ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ІПН НОМЕР_16 ;

- ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ІПН НОМЕР_17 ;

- ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ІПН НОМЕР_18 ;

- ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ІПН НОМЕР_19 ;

- ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ІПН НОМЕР_19 ;

- ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ІПН НОМЕР_20 ;

- ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ІПН НОМЕР_21 ;

- ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ІПН НОМЕР_22 ;

- ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ІПН НОМЕР_23 ;

- ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ІПН НОМЕР_24 ;

- ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ІПН НОМЕР_25 ;

- ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , ІПН НОМЕР_26 ;

- ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ІПН НОМЕР_27 ;

- ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , ІПН НОМЕР_28 ;

- ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , ІПН НОМЕР_29 ;

- ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , ІПН НОМЕР_30 ;

- ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , ІПН НОМЕР_31 ;

- ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , ІПН НОМЕР_32 ;

- ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_36 , ІПН НОМЕР_33 ;

- ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_37 , ІПН НОМЕР_34 ;

- ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_38 , ІПН НОМЕР_35 .

- ПП « ОСОБА_57 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , КАМАЗ НОМЕР_36

- ФОП ОСОБА_58 , ІПН НОМЕР_37 ;

- ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_39 » код ЄДРПОУ НОМЕР_38 ;

- ТОВ АГРОФІРМА « ІНФОРМАЦІЯ_40 » код ЄДРПОУ НОМЕР_39 ;

- ПП « ОСОБА_59 » код ЄДРПОУ НОМЕР_40 ;

- ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_41 » КОД ЄДРПОУ НОМЕР_41 ;

- ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_42 » код ЄДРПОУ НОМЕР_42 ;

- ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_43 » код ЄДРПОУ НОМЕР_43 ;

- ФГ « ОСОБА_60 » код ЄДРПОУ НОМЕР_44 ;

Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.

Попередити посадових осіб державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1