УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого з ОВС шостого ВКР СУ ФР ОВПП ДФС України ОСОБА_4 від 20.03.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000110 від 20.12.2017 року (об`єднане із кримінальним провадженням №0000351 від 30.11.2015 року)

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту у виді заборони внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо цінних паперів АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмет», накладеного постановою старшого слідчого з ОВС шостого ВКР СУ ФР ОВПП Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 від 20.03.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000110 від 20.12.2017 року (об`єднане із кримінальним провадженням №0000351 від 30.11.2015 року).

Своє клопотання заявниця обґрунтовує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000351 від 30 листопада 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 209 КК України (30 жовтня 2018 року постановою прокурора Генеральної прокуратури України кримінальне провадження №0000110 від 20 грудня 2017 року об`єднано із кримінальним провадженням № 0000351).

20 березня 2018 року старшим слідчим з ОВС шостого ВКР СУ ФР ОВПП ДФС України ОСОБА_5 було винесено постанову про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо цінних паперів емітентів в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 20 грудня 2017 року.
На підставі даної Постанови Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято рішення № 180 від 29 березня 2018 року, яким зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, зокрема АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент».
Вказаним рішенням НКЦПФР також заборонила ПАТ «Національний депозитарій України» та депозитарним установам, що здійснюють облік прав власності на цінні папери здійснювати облікові операції щодо цінних паперів, емітованих товариствами, зокрема цінних паперів, емітованих АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент».
Власником цінних паперів, емітованих АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент», є ОСОБА_3 , що підтверджується випискою про операції з цінними паперами від 26 грудня 2016 року, видавник - ПАТ «ПУМБ».
На думку заявниці, шляхом винесення Постанови, слідчий обмежив право розпорядження своїм майном ОСОБА_3 , фактично наклавши арешт на розпорядження ОСОБА_3 цінними паперами.
Разом з тим, обмеження зазначених прав у кримінальному провадженні, в тому числі, щодо права розпоряджатись акціями, повинно застосовуватися з урахуванням особливостей, визначених статтею 16 КПК України, зокрема, лише на підставі вмотивованого судового рішення.

Як зазначено у клопотанні, на переконання слідчого цінні папери були предметом протиправної діяльності, можуть бути засобами розкриття злочину та в подальшому визнані речовими доказами по кримінальному провадженню. Тобто Постанову винесено з метою забезпечення збереження доказів, а також можливої конфіскації майна та цивільного позову. Отже при винесені Постанови, слідчий переслідував цілі, які тотожні цілям і завданням арешту майна (ч.1 ст.170 КПК України). Законним способом досягнення цієї цілі є виключно ухвала слідчого судді про арешт майна.

При цьому, слідчим застосовано у відношенні юридичної особи неналежну правову процедуру, коли фактично всупереч вимогам ст.2, 8, 40, 110, 170 КПК України без звернення до слідчого судді, у відношенні особи здійснюються процесуальні дії, які не передбачені кримінальним процесуальним законом та виходять за межі компетенції слідчого, та і фактично є незаконним та необґрунтованим арештом і мають наслідком обмеження підприємства у здійсненні підприємницької діяльності.

В той же час відсутні будь-які дані про те, що вказане майно, яке належить заявниці, має доказове значення для встановлення обставин, у зв`язку з чим здійснюється кримінальне провадження.

Власник майна заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином. Від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії клопотань встановлено скорочені терміни, а також метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність заявника ОСОБА_3 .

Уповноважений слідчий з ОВС шостого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, в судове засідання не з`явився. Додаткових пояснень, заяв та клопотання до суду не направляв. При цьому, на запит матеріали кримінального провадження №0000351 слідчому судді не надано.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів. Заслухавши думку заявника, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Як убачається зі змісту клопотання, 20.03.2018 року в межах досудового розслідування слідчим була винесена постанова, на підставі якої Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) прийняла рішення №180 від 29.03.2018 року, яким зупинила внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, зокрема АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент», власником яких є ОСОБА_3 .

Вказаним рішенням НКЦПФР також заборонила ПАТ «Національний депозитарій України» та Депозитарним установам, що здійснюють облік прав власності на цінні папери, зокрема АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент» у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів.

Згідно ст.41. Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону.

Відповідно до справ Європейського суду з прав людини «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 та «Ісмаілов проти Росії» від 06.11.2008 суд відзначає, що першою і самою важливою вимогою ст.1 Протоколу 1 до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання влади в безперешкодне користування власністю повинно бути законним, позбавлення майна можливе лише на умовах, передбачених законом. При цьому п.2 визначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Верховенство права, одного із ключових принципів демократичного суспільства, притаманний всім статтям Конвенції. Відповідно питання про те, що був дотриманий баланс між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту основних прав окремої особи, являється лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимогам законності та не є свавільним. Такі твердження містяться у рішенні «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005.

Порядок тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном в межах кримінального провадження врегульовано главою 10 КПК України, якою визначені заходи забезпечення кримінального провадження, та главою 17 КПК України, якою врегульовано арешт майна.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею, 20.03.2018 року в межах досудового розслідування слідчим була винесена постанова, на підставі якої Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) прийняла рішення №180 від 29.03.2018 року, яким зупинила внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, зокрема АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент», власником яких є ОСОБА_3 .

Вказаним рішенням НКЦПФР також заборонила ПАТ «Національний депозитарій України» та Депозитарним установам, що здійснюють облік прав власності на цінні папери, зокрема АТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент» у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів.

При цьому слідчий суддя враховує, що в межах досудового розслідування можуть бути вжиті на підставі ухвали слідчого судді заходи по забезпеченню кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Будь-яких даних про те, що вказане майно, яке належить ОСОБА_3 , має доказове значення для встановлення обставин, у зв`язку з яким здійснюється кримінальне провадження, матеріали справи - не містить. Доводи заявника, зазначені в клопотанні, не спростовані слідчим в суді.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000110 від 20.12.2017 року (об`єднане із кримінальним провадженням №0000351 від 30.11.2015 року)не повідомлено про підозру, процесуальні дії не здійснювалися. Слідчим застосовано у відношенні ОСОБА_3 неналежну правову процедуру, коли фактично всупереч вимогам ст.2, 8, 40, 110,170 КПК України без звернення до слідчого судді, у відношенні особи здійснюються процесуальні дії, які не передбачені кримінальним процесуальним законом та виходять за межі компетенції слідчого, та фактично є незаконним та необґрунтованим арештом і мають наслідком обмеження підприємства у здійсненні підприємницької діяльності.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Також слідчий суддя керується правилами ст.28 КПК України, відповідно до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, доведеності, що на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження№0000110 від 20.12.2017 року (об`єднане із кримінальним провадженням №0000351 від 30.11.2015 року), арешт накладений постановою слідчого в ході неналежної правової процедури, в зв`язку з чим його необхідно скасувати.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого з ОВС шостого ВКР СУ ФР ОВПП ДФС України ОСОБА_4 від 20.03.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000110 від 20.12.2017 року (об`єднане із кримінальним провадженням №0000351 від 30.11.2015 року)задовольнити.

Скасувати арешт у виді заборони внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо цінних паперів емітованихАТ ЗНВКІФ «Сістем Кепітал Девелопмент», власником яких є ОСОБА_3 , накладений постановою старшого слідчого з ОВС шостого ВКР СУ ФР ОВПП ДФС України ОСОБА_4 від 20.03.2018 року, в рамках кримінального провадження №0000110 від 20.12.2017 року (об`єднане із кримінальним провадженням №0000351 від 30.11.2015 року).

Копію ухвали направити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1