Справа №127/7810/20
Провадження №1-кс/127/3521/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого вантажником «Нова-пошта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенант поліції ОСОБА_6 , 07.04.2020 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України (обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні цих злочинів 28.02.2018 та 30.11.2018 передано до Вінницького міського суду Вінницької області), 05.04.2020 в нічний час доби прогулювався разом зі своєю неповнолітньою знайомою ОСОБА_7 на пішохідній частині мосту через річку Південний Буг в місті Вінниці неподалік спортивного комплексу «Авангард», розташованого по вулиці Князів Коріатовичів, 1, де близько 01 год. 30 хв. 05.04.2020 помітив раніше незнайомого ОСОБА_8 , який тримав в руках мобільний телефон марки «LG» в корпусі білого кольору вартістю близько 400 грн.

Маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , керуючись жагою до протиправного збагачення за рахунок інших осіб, вирішив заволодіти чужим мобільним телефоном.

Діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілого та інших осіб, які перебували неподалік від місця скоєння злочину, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та, відволікши його увагу проханням дати сигарету, шляхом ривка різко вихопив з правої руки ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон.

В подальшому, ОСОБА_4 , ігноруючи звертання до нього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , почав тікати у напрямку вул. Магістратської та зник з місця події, в подальшому розпрядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму близько 400,00 гривень.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 05 квітня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, який раніше засуджувався: 12.11.2013 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (судимість погашена); відносно якого: 23.12.2014 Вінницьким міським судом кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою від приватного обвинувачення; 28.02.2018 до Вінницького міського суду направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 190 КК України; 30.11.2018 до Вінницького міського суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України; повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання, речовими доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , не одружений, сім`ї та дітей не має, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до шести років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому, що підтверджується характером кримінального правопорушення. За таких обставин ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавлення волі, а саме домашній арешт в нічний період доби.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000870, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 05.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

05.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, хоча в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, проживає разом із матір`ю, яка є інвалідом першої групи та бабусею, що свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, працює, тобто має постійне джерело доходу, також, підозрюваний є єдиною особою в сім`ї, яка працює, вину визнає, із сліством співпрацює, крім того, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимою особою.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України. Крім того, застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу надасть можливость останньому працювати з метою відшкодування завданої шкоди потерпілому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 05 червня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Вінниці без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 05.06.2020.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя