Справа № 739/2048/19
Провадження № 1-кс/745/4/2020
УХВАЛА

13.01.2020 року Сосницький районний суд Чернігівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000313 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.ч. 1, 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.01.2020 року заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000313 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.ч. 1, 2 ст. 187 КК України передана на розгляд Сосницькому районному суду.

Заява мотивана тим, що в провадженні судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №739/2048/19 за звинуваченням неповнолітнього ОСОБА_4 в скоєні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 187 КК України. 27.12.2019 року відбулося підготовче засідання, наслідком якого у захисника обвинуваченого з`явилися підстави для заяви про відвід судді. Під час підготовчого засідання в справі та відразу після його закінчення (після виключення технічного запису) суддя ОСОБА_7 допустив поведінку та висловлювання, які однозначно свідчать про небезсторонність суду в цьому складі. Так, після оголошення в підготовчому засіданні поданого захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України суддя ОСОБА_7 заявив, що нічого з цього клопотання не зрозумів, разом з тим відмовив в проханні надати додаткові пояснення щодо заявленого клопотання, при цьому зробив це у формі, яка свідчить про неповагу до нього, як до учасника процесу. Оголосивши приблизно о 12-30 про видалення в нарадчу кімнату для вирішення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, суддя сів в автомобіль та виїхав з суду, заявивши при цьому, що внаслідок подання клопотання - позбавив неповнолітнього обвинуваченого обіду. Появився в суді о 16-40 (тобто неповнолітній обвинувачений чекав рішення в «клітці» залу судового засідання загалом більше 4 годин) оголосив лише резулятивну частину ухвали про відмову в задоволенні клопотання. Після виключення технічного запису звернувся до нього та неповнолітнього обвинуваченого з погрозою, що подання подібних клопотань та невизнання обвинуваченим вини призведе до призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання у вигляді не менше 10 років позбавлення волі. На його слова, що в наступному засіданні в зв`язку з висловлюванням суддею погрози обвинуваченому, судді буде заявлений відвід, суддя відповів, що його погроза не зафіксована засобами технічними засобами фіксації і, захищаючи неповнолітнього, мабуть хочеш, щоб завтра він, тобто ОСОБА_4 , тобі самому «по голові дав» ( тобто, в разі залишення обвинуваченого на свободі він може стати наступною його жертвою). Суддя в такий спосіб дав зрозуміти, що він переконаний у винуватості неповнолітнього обвинуваченого, вважає того винним і вважає недоречною позицію захисту щодо невизнання вини, ці позиції призведуть лише до призначення більш суворого покарання. Згідно з п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, і підлягає відводу. Суддя ОСОБА_7 , на його переконання, не являється безстороннім, оскільки дозволив собі прояв видимого для всіх інших учасників процесу роздратування позицією захисту. Вважає, що висловлювання судді ОСОБА_7 та його поведінка під час проведення підготовчого засідання в справі була обумовлена станом судді (на його переконання, під час підготовчого засідання суддя перебував в стані сп`яніння).
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав вимоги про відвід судді ОСОБА_7 , посилаючись на обставини, викладені в його заяві.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_6 підтримали заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 . В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просила заяву про відвід судді ОСОБА_7 залишити без задоволення, вважаючи її безпідставною і необгрунтованою. Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 без їх участі.

В судове засідання суддя ОСОБА_7 не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином. Розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_7 та додані до неї матеріали, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, чітко визначені в ст. 75 КПК України.

В своїй заяві захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вказує, що підставою відводу судді ОСОБА_7 є вимоги п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до яких, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Із заяви про відвід вбачається, що на розгляді судді ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №739/2048/19 по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.187 КК України. Під час проведення підготовчого судового засідання від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. За результатами підготовчого судового засідання судом винесена ухвала про призначення справи до розгляду, у задоволенні клопотання відмовлено.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Тобто, підставою для відводу є процесуальне рішення суду, яке він має право приймати в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством.

Згідно з практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності судді має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна, п. 43).

Таким чином, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про відвід та встановлених в судовому засіданні обставин, відсутні належним чином вмотивовані та достатні дані, які можуть свідчити про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_7 .

Отже, підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволененні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000313 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.ч. 1, 2 ст. 187 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1