Провадження № 1-кп/161/76/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 лютого 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000748 від 18.02.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Азатава Атишського району Республіки Вірменія, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Вірменія, вірменина, з базовою вищою освітою, неодруженого, не працює, судимого:
1)вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.09.2005 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців;
2)вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 04.12.2014 за ч.1 ст.391, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 9 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 12.01.2016 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 17.02.2017, близько 15.40 год., за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_2 , де вчинили напад із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виразився у висловленні словесної погрози вбивством відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , який як особа, що зазнала нападу, сприйняв реальну загрозу його життю, після чого зв`язали руки та ноги останньому та залишили у ванній кімнаті квартири, та в подальшому, із спальної кімнати вказаної квартири, викрали грошові кошти в сумі 17 000 грн., золотий жіночий перстень, вагою 1,87 грам, 585 проби вартістю 1369 грн. (згідно судової товарознавчої експертизи № 51/2018) та ноутбук сірого кольору марки "Леново" вартістю 4000 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 22 369 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, тобто, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України не визнав.
Суду дав показання, що до вказаного злочину він не причетний, потерпілий його оговорює, відбитків пальців його рук у квартирі не виявлено, момент виявлення викраденого жіночого перстня в ході проведення обшуку за адресою його проживання не зафіксовано на відеозаписі, котрий проводився під час проведення даної слідчої (розшукової) дії. Крім цього, обвинувачений зазначив, що при виконанні ст.290 КПК України йому не було надано диски з відеозаписами, які досліджувались в судовому засіданні. Просив його виправдати.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, його винність у інкримінованому органами досудового розслідування злочині повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.
Так, потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що 17.02.2017 повернувся додому зі школи разом з братом. Сів за комп`ютер, а його брат пішов погуляти. Його брат ОСОБА_12 зачинив вхідні двері, однак, не замкнув на ключ. Почувши шурхіт у коридорі, вийшов із кімнати у коридор, побачив невідому особу у балаклаві, запитав у останнього, що він робить, на що даний чоловік підійшов до нього, поклав руку на плечі та сказав міліція. Спочатку він сприймав це як розіграш. Однак, після цього, вказаний чоловік, тримавши руку на плечах, нагнув її донизу та заламав руку. В подальшому, відчув як йому приставив даний чоловік у спину якийсь предмет, який він вважав пістолетом та сказав не кричати, зазначаючи, що вб`є. Дану погрозу він сприймав як реальну, тобто таку, що несе загрозу його життю. При цьому, він чув, що даний чоловік говорить із специфічним акцентом. Далі даний чоловік повів його у ванну кімнату, покликав ще одного невідомого чоловіка, який обмотав його голову рушником та взяв рукою за голову, щоб він нічого не бачив. Далі один із чоловіків пішов щось шукати в квартирі, після чого, один з них принесли шнурки, зв`язали руки та ноги та залишили лежати у ванній кімнаті. Через деякий час шум припинився та невідомі йому чоловіки покинули квартиру, розв`язав руки та ноги і піднявся до сусідів, щоб ті викликали поліцію. На даний час викрадене майно не повернено його сім`ї. При призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 покладався на погляд суду.
Крім цього, у ході судового розгляду потерпілому ОСОБА_10 з дотриманням вимог ст. 355 КПК України пред`явлено для впізнання обвинуваченого. Перед проведенням впізнання у потерпілого з`ясовано, чи зможе він впізнати особу, яка спільно із іншою особою здійснювала відносно нього протиправні дії, якщо так, то за якими ознаками зовнішності. На дане запитання потерпілий відповів, що зможе впізнати дану особу за формою носа, очей, брів, голосом та кольором шкіри, а також, що дана особа присутня у залі судового засідання. Після цього, потерпілий вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 , який підвівся та назвав своє прізвище, ім`я та по-батькові. При цьому, потерпілий зазначив, що погрозу вбивством на його адресу висловив саме обвинувачений ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_11 , який є батьком неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 суду показав, що в той день він був на роботі. Близько 16 год. до нього подзвонив його син ОСОБА_13 та повідомив, що їх пограбували. Приїхавши додому, побачив, як в квартирі вже перебували працівники поліції. Про події того дня, знає зі слів сина. Вказав, що викрадено грошові кошти в сумі 15-18 тис. грн., золоте кільце у формі квіточки, яке в подальшому знайдено у обвинуваченого та ноутбук марки "Lenovo" вартістю близько 4000 грн. Щодо вирішення питання покарання обвинуваченого ОСОБА_7 покладається на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дав показання про те, що на початку березня разом із своїм другом ОСОБА_15 пішов гуляти у ТЦ "Порт-Сіті". Близько 17 год. повернувся, вдома вже знаходились працівники поліції. Бачив по камерах відео спостереження, як хтось зайшов у під`їзд, оскільки його батько має доступ до камер. Зі слів брата йому стало відомо, що останнього схватили, зв`язали та кинули у ванній кімнаті, при цьому, погрожували вбити. Йому відомо, що з квартири викрали ноутбук, прикраси та грошові кошти.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дала показання, що у лютому 2017 року близько 16.00 год. до неї зателефонував син ОСОБА_13 та повідомив, що їх пограбували. Як приїхала, то на місці події вже знаходилась поліція. Син повідомив, що у квартирі було двоє людей, його завели у ванну кімнату, зв`язали, накинули рушник на голову, питали де гроші, однак, він не сказав. Викрали гроші, близько 19 тис. грн., кільце у вигляді квіточки, яке вона впізнала серед інших кілець під час проведення впізнання в ході досудового розслідування та ноутбук.
Крім показань потерпілих та свідків, винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.
Зокрема, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, згідно якого 17.02.2017 о 17.15 год. слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_17 прийняв усну заяву від ОСОБА_11 про вчинений грабіж.
Протоколом огляду місця події від 17.02.2017 з доданими фото таблицями до нього, яким зафіксовано вхід до квартири АДРЕСА_2 , обстановку в ній, зображення сліду низу взуття на паркеті та плитці у ванній кімнаті.
Протоколом обшуку від 06.03.2017 з доданим CD-диском, проведеного слідчим ОСОБА_18 у період часу з 15.24 год. по 16.24 год. в присутності понятих, оперативних працівників Луцького ВП ГУНП у Волинській області, а також ОСОБА_19 , котрий доводиться батьком обвинуваченому ОСОБА_7 .
В ході проведення вищевказаної слідчої (розшукової) дії застосовувався аудіо-, відеозапис, однак, до завершення її проведення під аудіо-, відеозапис не зафіксовано усіх обставин, котрі було відображено у протоколі, зокрема обставин виявлення та вилучення у кімнаті №4, належної зі слів ОСОБА_19 його сину ОСОБА_7 , кільця жовтого (золотистого кольору).
Обшук житла чи іншого володіння особи, відповідно до ч.10 ст.236 КПК України, проводився на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.
Однак, зміни до ст.236 КПК України прийнято на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", 03.10.2017 набрав чинності від 15.12.2017. Тому, на час проведення обшуку за вищевказаною адресою застосування технічних засобів фіксації ходу та результатів даної слідчої (розшукової) дії було правом, а не обов`язком уповноваженої особи, котра його проводить. В свою чергу, учасниками судового розгляду в судовому засіданні будь-яких клопотань з цього приводу не заявлялось.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.03.2017, зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , який знаходився під №3 під час проведення слідчої дії, як особу, яка 17.02.2017 вчинила злочин у квартирі за місцем його проживання. При цьому, зазначив за сукупністю яких ознак він зможе впізнати дану особу. Усі особи перебували у балаклавах під час проведення даної слідчої дії. Заяв, зауважень чи доповнень від учасників слідчої дії не надходило.
Протоколом огляду місця події від 06.03.2017, в ході якого в приміщенні кабінету №409 Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 добровільно надав для вилучення свій мобільний телефон чорного кольору марки "Самсунг".
Протоколом пред`явлення речей для впізнання з доданими фототаблицями від 18.07.2018, в ході якого свідок ОСОБА_16 впізнала золоте кільце у вигляді пелюстків квітки, яке виявлено та вилучено в ході проведення обшуку у кімнаті, якою користувався ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
Висновком судової товарознавчої експертизи №51/2018 від 30.08.2018, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні золотого кільця (у вигляді пелюсток), 585 проби, яке вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на момент його викрадення /станом на 17.02.2017/ могла становити 1369 грн.
Постановою про уточнення даних у кримінальному провадженні, винесеною 20.09.2018 старшим слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_18 , згідно якої: "У всіх протоколах слідчих дій та інших наявних процесуальних документах в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748 від 18.02.2017 рахувати, що правильними даними буде ОСОБА_7 , а не ОСОБА_7 ".
Протоколом проведення огляду місця події від 28.02.2017, в ході якого зафіксовано, як в кабінеті директора ТОВ "Люкслінк", вилучено скопійований відеозапис з камер відео спостереження, що за адресою: м. Луцьк, вул. Липинського, 7, за період часу з 14.45 год. по 16.00 год. 17.02.2017.
Протоколом огляду предмету з доданими фототаблицями та CD-диском, дослідженого в судовому засіданні, якими зафіксовано, як о 15 год. 11 хв. 40 сек. двоє осіб чоловічої статі, особа №1 одягнена у синю балонову куртку, джинсові штани синього кольору, кросівки у білу полоску, на голові якого наявний капюшон, особа №2 одягнена у чорну куртку, чорні штани, чорне взуття, на голові якого наявний капюшон, які перебувають поблизу будинку №7 по вул. Липинського у м. Луцьку, обличчя яких повністю не зображено, оскільки помітно, що вказані особи обидва нахиляли голови, при цьому, знаходячись у капюшонах. О 15 год. 12 хв. 13 сек. на відеозаписі зображено одну із вказаних осіб, одягнену у чорну куртку, чорні штани, чорне взуття, на голові якого наявний капюшон, яка дуже схожа із обвинуваченим ОСОБА_7 за формою носа, кольором шкіри, статурою, зростом. При перегляді файлу о 15 год. 46 хв. 07 сек. зображено, що із під`їзду даного будинку вийшла спільно із особою №1 жінка, яка заходила до нього о 15 год. 09 хв. 32 сек., долоні рук яких знаходяться у кишенях їх курток. О 15 год. 46 хв. 07 сек. із під`їзду вийшла особа №2, на думку суду, схожа на обвинуваченого ОСОБА_7 , яка прикриваючи лівою рукою своє обличчя, тримала під правою рукою предмет, схожий на ноутбук, та пішла у напрямку за вищевказаною жінкою та особою №1.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області про призначення судового розгляду від 23.10.2019, з метою забезпечення права на захист при виконанні вимог ст.290 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 надано можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження за участю перекладача. Особистою розпискою ОСОБА_7 від 04.02.2020 стверджується факт ознайомлення останнього з усіма матеріалами справи.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_20 про те, що він не вчиняв розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, з метою заволодіння майном, оскільки вони є суперечливими, не відповідають обставинам справи, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , дані ним безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , кожного зокрема, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, кваліфікуючи його дії за ч.3 ст.187 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання на території Волинської області, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, а також особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, судимість за вчинення яких не знята та не погашена у встановленому Законом порядку, вину у вчиненому не визнав та не розкаявся, збитки потерпілим не відшкодовані, вчинений ним злочин, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.3 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належному йому майна на праві приватної власності.

На думку суду, вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, з дня його затримання, тобто з 17.07.2018 по 30.09.2018 включно та з дня застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 22.05.2019 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити при матеріалах кримінального провадження, конфіскувати в дохід держави, залишити за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначити йому покарання у виді позбавленням волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишити попередній, - тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, з дня його затримання, тобто з 17.07.2018 по 30.09.2018 включно та з дня застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 22.05.2019 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази:
-оптичний диск марки "Arita DVD-R", оптичний диск марки "Verbatim CD-R, 700 MB" - залишити при матеріалах кримінального провадження,
-мобільний телефон марки "Самсунг" чорного кольору, дві сім-карти "Лайф", "Київстар" конфіскувати в дохід держави,
-жіноче золоте кільце (у вигляді пелюсток) - залишити за належністю ОСОБА_16 .
Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судових дактилоскопічної та товарознавчої експертиз в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп. та 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп., відповідно, а всього, на загальну суму 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 00 коп.
Вирок оголошено за участю перекладача, а після його перекладу на мову, якою вільно володіє обвинувачений ОСОБА_7 вручити його останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя : ОСОБА_2

Суддя : ОСОБА_3