ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/569/20 Справа № 195/1226/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000084, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топила, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянство України, не одружений, не працює, учень Томаківського професійно-аграрного ліцею, зареєстрований і фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та застосовуючи вимоги ст 69 КК України призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання ОСОБА_6 звільнено з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1,п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки на період цього строку: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Питання щодо судових витрат та речових доказів вирішено судом у відповідності до вимог закону.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

Неповнолітній, ОСОБА_6 в денний час доби, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходився в лісосмузі між селами Топила та Весела Федорівка Томаківського району Дніпропетровської області, де побачив рослини роду конопля («канабіс»), після чого у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 умисно, з метою збуту придбав наркотичний засіб «канабіс» шляхом відділення листків зі стовбура вказаної рослини, які в подальшому силою рук подрібнив чим здійснив виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, який помістив та зберігав до моменту збуту у власній сумці.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання, виготовлення зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, 27.02.2019 року прибув на судове засідання в приміщення Томаківського районного суду Дніпропетровської області по вул. Шосейна, 14, в смт. Томаківка, Томаківського району, Дніпропетровської області, де о 15:20 год., безоплатно, умисно, незаконно, з метою збуту ОСОБА_11 передав пачку з цигарками марки «Київ», в яку заздалегідь помістив принесений у власній сумці особливо небезпечний наркотичний засіб, канабіс, масою не менше 0,5578 г., ОСОБА_12 . В наступному ОСОБА_12 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , передала зазначену пачку цигарок з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» начальнику відділення конвою №1 взводу №1 (м. Нікополь) БКС №2 ГУНП в Дніпропетровській області, яку в наступному 27.02.2019 року о 16:15 год. було вилучено працівниками Томаківського ВП НВП ГУНП України в Дніпропетровській області.
Відповідно до висновку експерта № 1/8.6/899 від 13.05.2019 року: «надана на експертизу 14.03.2019 року подріблена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0,5578 г. вилучена 27.02.2019 року в приміщені Томаківського районного суду Дніпропетровської області містить тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 0,4909 г.».

В апеляції:
- прокурор просить скасувати вирок суду в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі.
В обґрунтування зазначає, що судом не було враховано, що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується посередньо, кримінальне правопорушення вчинив в приміщенні суду, безпосередньо після судового засідання у кримінальному провадженні відносно нього за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, що вказує, що дана особа усвідомлюючи тяжкість своїх вчинків, нехтуючи загальновизнаними принципами поведінки у суспільстві, вчиняє злочини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Щодо доводів апеляції з приводу невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з посиланням на м`якість призначеного судом покарання, колегія суддів, вважає безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При обранні міри і розміру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відповідно до 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав повністю та розкаявся, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Вчинив злочин не з корисливих мотивів, є студентом Томаківського професійно-аграрного ліцею.
Щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім були визнані судом як обставини, які пом`якшують покарання, та яка також була встановлена і зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції встановлено не було.
Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, обставини вчинення, наслідки злочину, особу винного, який щиро кається, позицію представника служби у справах дітей, яка вважала за можливе обрати міру покарання не пов`язану з позбавленням волі, позицію представника ювінальної провенції, яка просила обрати міру покарання не пов`язану з ізоляцією від суспільства, оскільки ОСОБА_6 став на шлях виправлення, почав постійно відвідувати навчальний заклад, проявляти старанність в навчанні, суд справедливо і обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна і прийшов до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України, що буде достатнім для його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, з чим погоджується колегія суддів, оскільки таке покарання призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції, при зазначеному є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і такий висновок суду відповідає обставинам кримінального провадження і узгоджується з положеннями кримінального законодавства України.

Застосування положень статті 75 КК України, судом першої інстанції є достатньо обґрунтованим, суд навів вказані відповідні мотиви такого рішення, що в повній мірі відповідає і узгоджується з цією нормою закону.

Посилання прокурора в апеляції фактично лише на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, не є само по собі достатньо переконливими обставинами для спростування зазначених вище висновків суду щодо застосування положень ст. 75 КК України і унеможливлювання її застосування до обвинуваченого у цьому оскаржуваному вироку.

З огляду на вище наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для погіршення становища обвинуваченого з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі прокурора, оскільки судом призначене покарання з застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4