Справа № 182/7095/18
Провадження № 1-кс/0182/369/2020
У Х В А Л А
Іменем України

27.02.2020 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0002973 від 18.09.2018 року за ст. 290 КК України, -

установив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про скасування арешту автомобіля «TOYOTA CAMRY», VIN НОМЕР_1 з д.н. НОМЕР_2 , білого кольору, 2013 року випуску.
Клопотання обґрунтоване тим, що 22 грудня 2018 року слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 задовольнив клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002973 від 18.09.2018 року про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України на наклав арешт на автомобіль «TOYOTA CAMRY», VIN НОМЕР_1 з д.н. НОМЕР_2 , білого кольору, 2013 року випуску, який з 31.10.2018 року перебуває у власності ОСОБА_5 .
На даний час, слідчими органами Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проведені необхідні слідчі та розшукові дії, в результаті яких регіональні сервісні центри, які незаконно проводили реєстрацію зазначеного транспортного засобу, мають можливість скасувати незаконні реєстрації транспортного засобу з подальшим відновленням за ним реєстрації належного йому на праві власності транспортного засобу автомобіля «TOYOTA CAMRY», VIN НОМЕР_1 з д.н. НОМЕР_2 , білого кольору, 2013 року випуску, який первинно було поставлено на облік Нікопольським МРЕВ 10.01.2014 року.
Транспортний засіб у ОСОБА_3 не вилучався, а згідно висновків технічних експертиз доведено, що зміни до VIN коду належного мені автомобіля не вносилися і технічний паспорт є оригінальним, таким чином, у подальшому арешті майна відпала потреба.
До суду ОСОБА_3 надано клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі.
Слідчим до суду надано клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна за його відсутності, проти скасування арешту майна не заперечує з огляду на проведення з цим майном всіх необхідних слідчих дій.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Кримінальне провадження № 0002973 за ст. 290 КК України було порушено 18.09.2018 року, експертне дослідження транспортного засобу за ухвалою слідчого судді від 22.12.2018 року було проведено 11.04.2019 року за № 25/4.4/46, за його наслідками ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, не виявлено, тому, враховуючи позицію слідчого, наразі у продовженні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба.
Відповідно до матеріалів клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження та його скасування, ОСОБА_3 є власником арештованого майна, відповідно, має право звертатись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна. Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
На підставі викладеного, керуючись ст.170,174,175,369-372 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0002973 від 18.09.2018 року за ст. 290 КК України - задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.12.2018 року № 182/7095/18, 1-кс/0182/4001/2018 в межах кримінального провадження № 0002973 від 18.09.2018 року за ст. 290 КК України на автомобіль «TOYOTA CAMRY», VIN НОМЕР_1 з д.н. НОМЕР_2 , білого кольору, 2013 року випуску, який з 31.10.2018 року перебував у власності ОСОБА_5 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1