Провадження по справі № 1-кс/522/4313/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ТОВ «Бізнес Град» - ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання директора ТОВ «Бізнес - Град» ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.02.2015р. в рамках кримінального провадження №0000515 від 19.11.2014р., був накладений арешт на полупричіп контейнеровоза LIFTLUX CS, 1996 р.в., р/н № НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 13.11.2019 року.

Однак зазначений транспортний засіб, ще до накладення арешту, був придбаний ТОВ «БІЗНЕС-ГРАД» за договором купівлі-продажу транспортного засобу №1Т/09 від 03.08.2009 року у ТОВ «СОВ-Південьавто», за Актом прийому-передачі від 06.08.2009 року переданий ТОВ «БІЗНЕС-ГРАД» та 30.09.2009 року зареєстрований за цим підприємством на праві власності за реєстраційним номером НОМЕР_3 .

Після чого вказаний транспортний засіб нікому не відчужувався та не передавався у тому числі і громадянину ОСОБА_5 .

При цьому відносно ТОВ «БІЗНЕС-ГРАД» не здійснюється в порядку, визначеному Кримінальним кодексом України провадження, його посадові особи, працівники не були та не є підозрюваними, обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні, при розгляді питання про арешт майна підприємство не брало участі, цивільний позов до підприємства не пред`являвся.

На даний час кримінальні провадження №0000515 від 19.11.2014р. та №000485 об`єднані в кримінальне провадження №0008975 та вищевказані матеріали досудового розслідування передані до Приморського ВП ГУНП в Одеській області.

На підставі викладеного, директор ТОВ «Бізнес - Град» ОСОБА_4 просить суд скасувати арешт накладени ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.01.2015р.

В судовому засідання представник ТОВ «Бізнес-Град»- ОСОБА_3 підтримав вимоги викладені у клопотанні про скасування арешту майна.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання, в судове не з`явився.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку заявника, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.02.2015р. в рамках кримінального провадження №0000515 від 19.11.2014р., був накладений арешт на полупричіп контейнеровоза LIFTLUX CS, 1996 р.в., р/н № НОМЕР_1 .

Арешт було накладено обгрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.
Так, зазначений транспортний засіб був придбаний ТОВ «БІЗНЕС-ГРАД» за договором купівлі-продажу транспортного засобу №1Т/09 від 03.08.2009 року у ТОВ «СОВ-Південьавто», за Актом прийому-передачі від 06.08.2009 року переданий ТОВ «БІЗНЕС-ГРАД» та 30.09.2009 року зареєстрований за цим підприємством на праві власності за реєстраційним номером НОМЕР_3 . Після чого вказаний транспортний засіб нікому не відчужувався та не передавався у тому числі і громадянину ОСОБА_5 .

Крім того, укримінальному провадженні №0000515 посадових осіб ТОВ «БІЗНЕС-ГРАД» не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину.
Крім того, зважаючи на той факт, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва винесена ще 04.02.2015р. орган досудового розслідування мав можливість провести усі необхідні слідчі та процесуальні дії в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000515 щодо арештованого майна.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів суд вважає, що такий підхід органу досудового розслідування не відповідає діючому кримінальному процесуальному законодавству України.
З огляду на викладене, є підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування правові підстави для подальшого арешту вказаного майна у вигляді грошових коштів відпали.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання директора ТОВ «Бізнес - Град» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015р. задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015р. в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000515 на полупричіп контейнеровоза LIFTLUX CS, 1996 р.в., р/н № НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ТОВ «Бізнес - Град».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
21.02.2020