Справа № 536/91/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000020 від 08.02.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 23 листопада 2019 року біля 17 год. з метою крадіжки чужого майна прибув на територію будівельного майданчика розташованого в АДРЕСА_2 , де працював будівельником за усною домовленістю з потерпілим ОСОБА_4 та мав вільний доступ до всіх господарських приміщень.

Реалізуючи свій злочинний намір усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, скориставшись відсутністю господаря та інших сторонніх осіб шляхом вільного доступу, викрав з підсобного приміщення шліф машинку кутову 2200 WT Makita GА9020 вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №46 від 11 січня 2020 року 2040 грн. належну потерпілому ОСОБА_4 , спричинивши йому матеріальну шкоду на зазначену суму, зник з місця злочину та розпорядився викраденим на владний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, про обставини вчиненого пояснив так, як це викладено в мотивувальній частині вироку, правильно розуміючи обставини справи і у суду немає сумнівів в істинності та добровільності його позиції.

Оскільки обвинувачення визнано обвинуваченим, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, то в відповідності до ч.3 ст.349 КПК України суд вирішив недоцільним досліджувати докази в відношенні фактичних обставин справи, роз`яснивши обвинуваченому, що він при таких обставинах позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_5 розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину визнав повністю, вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості з пом`якшуючими та без обтяжуючих покарання обставин, працездатний, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думки потерпілого суворо не карати його, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд дійшов висновку, що обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню в обсязі підтриманому ним в судовому засіданні, який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та визнаний обвинуваченим.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_4 майно вартістю 2040 грн., що становить розмір спричиненої йому матеріальної шкоди, що і слід стягнути з обвинуваченого на його користь.

Від стягнення моральної шкоди ОСОБА_4 відмовився.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 1(один) рік.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, куди періодично з`являтися для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 2040 (дві тисячі сорок) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд з моменту проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1