Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року щодо нього, -

встановила:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 та продовжено, обвинуваченому за ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України - ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 травня 2020 року включно.
Задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, й підстави, за яких судом застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінились, ризики не зменшились, продовжують існувати на даний час. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на розсуд суду, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Не погодившись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_6 оскаржив судове рішення в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі вважає судове рішення незаконним. Стверджує, що запобіжний захід щодо нього продовжено безпідставно, так як фактично відсутні ризики зазначені прокурором у клопотанні. Зазначає, що суд недостатньо врахував дані щодо його особи, які слугують підставою обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зокрема, переконує що хворіє тяжкими захворюваннями, має сім`ю й на його утриманні перебуває неповнолітня дитина та матір пенсійного віку, яка також потребує його допомоги. Переконує, що слід також врахувати й те, що він працював на роботі до моменту взяття під варту, ніколи не був у розшуку та постійно з`являвся на усі виклики до слідчого та на судові процеси. Вину у вчинених злочинах визнає й щиро в цьому розкаюється. З огляду на викладене просить рішення суду скасувати та постановити нову ухвалу якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора про залишення судового рішення без змін, як законного та обґрунтованого, дослідивши матеріали клопотання прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Як вбачається з ухвали місцевого суду, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів, один з яких є тяжким за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Раніше ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі.
Крім того, суд обґрунтовано взяв до уваги те, що даних стосовно неможливості перебування ОСОБА_6 під вартою не добуто, та з метою недопущення можливостей переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прийшов до обґрунтованого переконання щодо доведеності прокурором продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України й необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 строком на 60 діб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії»). Крім того, позиція Європейського суду з прав людини, висвітлена у рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року в справі «Москаленко проти України», визначає що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи підстави продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним ряду злочинів в тому числі тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності тяжкість покарання за кримінальні правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, вік та стан його здоров`я, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.
Оскільки, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність в обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Відтак підстав для скасування ухвали місцевого суду, колегія суддів не знайшла.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року щодо задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набуває законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _____________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3