ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7432/19 Номер провадження 11-сс/814/258/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 березня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчий суддя повернув підозрюваному ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0001183.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 не є особою, яка має подавати скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким задовольнити його скаргу і зобов`язати слідчого вчинити певні дії під час досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому зазначає, що він є підозрюваним, а тому має право, зокрема, заявляти відповідні клопотання, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення, а також оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Приписами ч.1 ст.412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводять досудове розслідування кримінального провадження №0001183 за ч.3 ст.368 КК України.
Особою, яку повідомлено про підозру у цьому провадженні, є скаржник ОСОБА_6 , який під час досудового розслідування звернувся до слідчого з клопотанням про отримання копій процесуальних документів.
З огляду на відсутність повідомлення слідчого про результати розгляду його клопотання, як того вимагають приписи ст.220 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до слідчого суддіз відповідною скаргою, в якій зазначив про свій процесуальний статус в кримінальному провадженні.
У відповідності до ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний має право, зокрема, заявляти відповідні клопотання, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення, а також оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Приписами ч.1 ст.303 КПК України визначено перелік осіб, які вправі оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора відповідно до предмета оскарження.
Так, на досудовому провадженні підозрюваним може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Тобто, кримінальний процесуальний закон наділяє підозрюваного правом звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо обов`язків, строк виконання яких регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
При цьому відповідна бездіяльність може бути зумовлена не тільки невчиненням процесуальної дії в межах установлених строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Проте слідчий суддя, всупереч наведеним вимогам закону та вочевидь порушуючи процесуальні права підозрюваного ОСОБА_6 , зазначив про відсутність у нього права подавати скаргу на таку бездіяльність слідчого.
Також слідчий суддя при цьому не дотримався вимог ст.370 КПК України щодо вмотивованості рішення.
Відповідно до частини 4 цієї статті Кодексу вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Але слідчий суддя взагалі не оцінив доводи скаржника про наявність у нього, як підозрюваного, права подавати скаргу, ніяким чином не спростував їх та не зазначив жодного мотиву ухвалення рішення, обмежившись фразою про необхідність повернення ОСОБА_6 його скарги.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Оскільки слідчим суддею не приймалось рішення по суті скарги ОСОБА_6 , апеляційний суд позбавлений можливості у відповідності до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу з цього питання, а тому скарга підлягає поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд слідчим суддею.
Отже, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 березня 2020 року скасувати, а скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0001183 повернути на новий розгляд слідчим суддею.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4