печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про передачу майна вилученого 22.02.2019 року під час обшуку в рамках кримінального провадження № 0000110, -
В С Т А Н О В И В:
До Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання. Подане клопотання обґрунтоване тим, що у слідчому управлінні ГУ СБУ у м.Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000110 від 15.02.2019 року. 23.04.2019р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку офісу №108 , який займає митно брокерська компанія ТОВ «Капітал Брок Сервіс», директор якої є ОСОБА_4 та надано дозвіл на відшукання та вилучення речей та документів. 23.02.2019 року все вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000110 від 15.02.2019 року. 23.08.2019 року кримінальне провадження № 0000110 від 15.02.2019 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей для їх отримання. В судовому засідання адвокат ОСОБА_3 , скаржник ОСОБА_4 просили задовольнити подане клопотання та передати вилучене майно. Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання. Заслухавши думку адвоката та скаржника дослідивши матеріали клопотання та надані документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
Статтею 169 КПК України передбачено, що Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБУ у м.Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000110 від 15.02.2019 року. 23.04.2019р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку офісу №108 , який займає митно брокерська компанія ТОВ «Капітал Брок Сервіс», директор якої є ОСОБА_4 та надано дозвіл на відшукання та вилучення речей та документів. 23.02.2019 року все вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000110 від 15.02.2019 року. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Таким чином, з вищевказаних законодавчих норм слідує, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції виключно під час досудового розслідування. Як встановлено в ході судового розгляду скарги, 23.08.2019 року кримінальне провадження № 0000110 від 15.02.2019 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей для їх отримання. Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку. Велика палата Верховного Суду у справі № 372/2904/17-ц встановила, що вимоги про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим розглядаються у порядку саме цивільного судочинства. Так, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні зазначила, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. За змістом ч. 3 ст. 174 КПК України, у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання в конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в даній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає. Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК України. Процедури вирішення зазначених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження, з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Таким чином, Велика палата Верховного Суду у своєму рішенні прийшла до висновку, що вирішення питання про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження слідчим, за правилами кримінального судочинства, законом не передбачено. Враховуючи, що кримінальне провадження № 0000110 від 15.02.2019 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України закрито, тому, в даному випадку, вирішення питання про передачу майна після закриття кримінального провадження слідчим, слідчим суддею є неможливе, оскільки, відповідно до вимог законодавства, дане питання підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про передачу майна вилученого 22.02.2019 року під час обшуку в рамках кримінального провадження № 0000110 не підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 3, 131-132, 170, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про передачу майна вилученого 22.02.2019 року під час обшуку в рамках кримінального провадження № 0000110 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1