Справа № 495/3423/16-к
Номер провадження 1-кп/495/111/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000115 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаршанга Чаршангинського району Чорджоуської області Республіка Туркменістан, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, до арешту працюючого за наймом, проживає у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2013 та 2016 року народження, раніше судимого:

- 29.04.2013 Соломенським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений 26.11.2015 року на підставі ухвали Казанковського районного суду Миколаївської області від 18.11.2015 року умовно-достроково на не відбутий термін покарання 1 рік 4 місяці;

до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 15.01.2016 року, приблизно о 20 годині, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи біля магазину «АТБ», що по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський Одеської області, побачивши потерпілу ОСОБА_10 , яка переходила перехрестя, прослідував за нею, де на вул. Крупській, біля будинку № 63 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, напав на останню, наздогнавши її біля вказаного будинку, де застосував фізичне насильство, що виразилося в нанесенні їй одного удару кулаком в область обличчя, а саме в область підборіддя, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, від чого потерпіла ОСОБА_10 не втрималась на ногах та впала на землю втративши свідомість. Далі обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочині дії, вирвав з рук жіночу сумочку вартістю 120 грн., в якій знаходилось наступне майно: джемпер жіночий вартістю 80 грн.; дерев`яна розчіска вартістю 30 грн.; помада вартістю 50 грн.; помада вартістю 30 грн.; пилочка для нігтів вартістю 20 грн.; щіпці для нігтів вартістю 30 грн.; пропуск з місця роботи (ніякої цінності для потерпілої не представляє); зв`язка ключів (ніякої цінності для потерпілої не представляє); грошові кошти в сумі 100 грн.; мобільний телефон марки «Нокіа Х-2» імеі: НОМЕР_1 , вартістю 1250 грн.; сім карта оператора «Лайф» вартістю 20 грн.; срібний ланцюжок з хрестиком з зображенням розп`яття « Ісуса Хреста», вартістю 500 гривень, а всього заволодів майном потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 2230 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 122 від 28.04.2016 року у потерпілої ОСОБА_10 встановлено тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійних ран та синців, що потребує строк більше 6-ти та не більше 21 дня, і у відповідності до п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (1995) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

Далі, 25.01.2016 року, приблизно о 20 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 125-А по вул. Ізмаїльській у м. Білгород-Дністровський Одеської області, побачивши потерпілу ОСОБА_8 , яка проходила неподалік, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, наздогнавши її біля вказаного будинку, де застосував фізичне насильство, що полягало в нанесенні потерпілій ОСОБА_8 , одного удару кулаком в область обличчя, а саме в область лівого ока, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, від чого потерпіла ОСОБА_8 не втрималась на ногах та впала на землю. Далі обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, вирвав з її рук жіночу сумочку вартістю 500 грн., в якій знаходилось наступне майно: чорний шкіряний лаковий гаманець вартістю 500 грн.; грошові кошти в сумі 2500 грн.; кредитна картка «Приват Банку», на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 6300 грн., якими підозрюваний не скористався, сама картка ніякої цінності для потерпілої не становить; акційна картка супермаркету «АТБ», яка ніякої цінності для потерпілої не становить; шоколад вагою 180 грам вартістю 23,95 грн.; оцет об`ємом 1 літр вартістю 6, 35 грн.; сік «Садочок» 950 грам вартістю 12.20 грн.; десерт «Дольче» вартістю 25, 75 грн.; буханка хліба вартістю 8, 70 грн., а всього заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 3576 гривень 95 коп.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.

Також, 27.01.2016 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на проїжджої частині вул. Лікарняна у м. Білгород-Дністровський, навпроти будинку № 2 побачивши потерпілу ОСОБА_9 , яка проходила неподалік, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, напав на останню, наздогнавши її на вказаній ділянці проїжджої частини, де застосував фізичне насильство, що виразилося в нанесенні потерпілій ОСОБА_9 , одного удару кулаком в область обличчя, але остання втрималась на ногах. Продовжуючи свої злочині дії обвинувачений ОСОБА_4 наніс останній ще декілька ударів в область ділянки голови, що є небезпечним для життя та здоров`я, від чого потерпіла ОСОБА_9 втратила свідомість, а обвинувачений ОСОБА_4 вирвав з її рук поліетиленовий пакет білого кольору, який ніякої цінності для потерпілої не представляє з продуктами, а саме: 2 кг картоплі, вартістю 7 гривень 50 коп., на загальну суму 15 гривень; оселедець 1 шт., вартістю 24 гривні та жіночу сумочку вартістю 450 гривень, в якій знаходилось наступне майно: мобільний телефон «Prestigio MultiPhone PAP3501 DUOBLUE», ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 1677 гривень, з сім картою «Київстар» НОМЕР_4 , вартістю 15 гривень (на рахунку коштів не було) та картою пам`яті на 2 Гб, вартістю 50 гривень, чохол коричневого кольору « у вигляді кишені» з зображенням голови тигра, вибито зображення вартістю 100 гривень, та зарядний пристрій до зазначеного телефону; гаманець молочного кольору, вартістю 200 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 50 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 та чотири банківські картки «ПриватБанк», які не представляють ніякої матеріальної цінності; аерозольний балончик (ніякої цінності для потерпілої не представляє); запальничка чорного кольору (ніякої цінності для потерпілої не представляє); розпакована пачка цигарок «ЛД» (ніякої цінності для потерпілої не представляє); косметичка з полімерного прозорого матеріалу на блискавці, вартістю 100 гривень, в якій знаходилася туш для вій «Мейбелін», вартістю 150 гривень, туш для вій «Евелін», вартістю 70 гривень, блиск для губ «МеріКей», вартістю 110 гривень, рум`яна для обличчя, вартістю 80 гривень, помада коралового кольору, вартістю 60 гривень, олівець для обличчя «МеріКей», вартістю 50 гривень, а всього заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 3201 гривню.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №19 від 28.01.2016 року тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_9 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

На початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині не визнавав.

У судовому засіданні 11.03.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він повністю визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України. У зв`язку із давністю подій не пам`ятає повністю події, але підтвердив, що вчиняв злочини проти жінок у м. Білгород-Дністровський, а саме бив їх та відбирав їх сумки. Пояснив, що розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях та запевнив, що більш не буде вчиняти злочини.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що 25.01.2016 року, приблизно о 20 годині, вона йшла додому з магазину АТБ де купувала продукти. Йдучи по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський Одеської області, вона почула, що по заду неї хтось швидко йде, після чого вона зупинилась та відчула удар в область в область обличчя, а саме в область лівого ока, від якого вона не втрималась на ногах та впала на землю і відразу почала кричати. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 заволодів її майном, яке перераховане в обвинувальному акті та зник з місця скоєння злочину. Також, пояснила, що речі які їй повернули працівники поліції були не придатні для використання, так як були порвані. Впізнання з нею не проводилось. Коли обвинувачений наніс їй удар вона встала одразу, свідомість не втрачала. Цивільний позов підтримала у повному обсязі. Просила покарати обвинуваченого суворо.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона на той час працювала в аптеці. 27.01.2016 року, приблизно о 18 годині 45 хвилин, вона йшла додому і проходячи біля моргу по вул. Лікарняна в м. Білгород-Дністровський Одеської області, почула швидкі кроки та відчула удар в область потилиці, після чого обернувшись вона побачила обвинувачений ОСОБА_4 , який наніс їй ще декілька ударів в область ділянки голови. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 заволодів її майном, яке перераховане в обвинувальному акті та зник з місця скоєння злочину. Від протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 вона отримала легкі тілесні ушкодження. Крім того пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_4 вона одразу впізнала на упізнанні. Цивільний позов підтримала у повному обсязі. Просила покарати обвинуваченого суворо.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує їх:

- за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно;

- за ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, особою яка раніше вчинила розбій.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ,судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за аналогічні злочини, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знов вчинив корисні злочини, враховуючи думку потерпілих, які просили покарати обвинуваченого суворо,суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, достатній для досягнення цілей покарання.

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_4 до позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, приписами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.11.2015 року передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до припису ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Окрім того, положеннями п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 24.11.2015 року передбачено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Отже, зазначений закон погіршує становище обвинувачених у порівнянні з попередньою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту фактичного затримання, тобто з 11.03.2016 року.

Крім того, під час досудового слідства потерпіла ОСОБА_10 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 150000грн.

З урахуванням письмової заяви потерпілої ОСОБА_10 , у якій вона відмовляється від цивільного позову, суд вважає необхідним залишити позов потерпілої ОСОБА_10 без задоволення (т. 1 а.с. 63).

Крім того, під час досудового слідства потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 50000грн.

З урахуванням письмової заяви потерпілої ОСОБА_8 , у якій вона відмовляється від цивільного позову, суд вважає необхідним залишити позов потерпілої ОСОБА_8 без задоволення (т. 1 а.с. 64).

Крім того, під час досудового слідства потерпіла ОСОБА_9 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 10000грн.

З урахуванням письмової заяви потерпілої ОСОБА_9 , у якій вона відмовляється від цивільного позову, суд вважає необхідним залишити позов потерпілої ОСОБА_9 без задоволення (т. 1 а.с. 62).

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: жіночу сумку з особистими речами, а саме: жіночий джемпер, помади, пилочка для нігтів, щіпці для нігтів, крем для рук, рукавиці, зв`язка ключів, пропуск з місця роботи на ім`я ОСОБА_10 , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити їй.

Речові докази: жіночу сумочку, косметичку, гаманець, банківську карту «Ощадбанк» та візитки, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити їй.

Речові докази: мобільний телефон марки «Престижіо» чорного кольору, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та чохол до мобільного телефону шкіряний коричневого кольору з зображенням тигру, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити їй.

Речові докази: 10 пар жіночих сережок (біжутерія), 3 жіночі браслети (біжутерія), 3 жіночих каблучки (біжутерія), 2 каблучки з металу жовтого кольору, 2 жіночі брошки (біжутерія), пластмасова каблучка, які поміщенні до експертного пакету № 1 від 26.02.2016; мобільні телефони марки: Samsung S 7562, Sony Eriksson N 630, Samsung GTE 1150, Nokia 3710 F-1, Simens А-70, батарея Nokia BL 5 СВ, 3 сім карти, які поміщенні до експертного пакету № 2 від 26.02.2016; гаманець жіночій чорного кольору, гаманець жіночій коричневого кольору, сумка жіноча чорного кольору, сумка-клатч жіноча сірого кольору, які поміщенні до експертного пакету № 4 від 26.02.2016; карточка від сім карти № НОМЕР_7 , яка поміщена до експертного пакету № 6 від 26.02.2016; мобільні телефони Samsung GTS 5230, Nokia XL-00, Samsung GTS 5830 та батарея Nokia BL -4C, сім карти операторів: діджус, київстар, лайф та міні флешка, які поміщено до експертного пакету № 8 від 26.02.2016; 2 пари жіночих сережок (біжутерія) та ланцюжок з металу жовтого кольору, які поміщено до експертного пакету № 10 від 26.02.2016; кредитна картка «Приват банк» № НОМЕР_8 , батарея Samsung ЕВ494358VV, які поміщено до експертного пакету № 11 від 26.02.2016; жіноча сумка клатч коричневого кольору, гаманець жіночій коричневого кольору, сумка жіноча чорного кольору з написом «PRADO», мобільний телефон марки «Nokia N 920», дві картки від сім карток з номерами: НОМЕР_9 та НОМЕР_10 , які поміщено до експертного пакету № 12 від 26.02.2016, передані на зберігання матері обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_11 залишити їй.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, та на підставі санкцій вказаних статей призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

- за ч.2 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 11.03.2016 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме строк тримання під вартою як запобіжний захід з 11.03.2016р., виходячи з співвідношення одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі відповідно до ст.72 ч.5 КК України.

З урахуванням того, що станом на 11.03.2020 року засуджений ОСОБА_4 повністю відбув призначене йому судом покарання скасувати йому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити його з під варти в залі суду.

З урахуванням письмової заяви потерпілої ОСОБА_10 , у якій вона відмовляється від цивільного позову, суд вважає необхідним залишити позов потерпілої ОСОБА_10 без задоволення (т. 1 а.с. 63).

З урахуванням письмової заяви потерпілої ОСОБА_8 , у якій вона відмовляється від цивільного позову, суд вважає необхідним залишити позов потерпілої ОСОБА_8 без задоволення (т. 1 а.с. 64).

З урахуванням письмової заяви потерпілої ОСОБА_9 , у якій вона відмовляється від цивільного позову, суд вважає необхідним залишити позов потерпілої ОСОБА_9 без задоволення (т. 1 а.с. 62).

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: жіночу сумку з особистими речами, а саме: жіночий джемпер, помади, пилочка для нігтів, щіпці для нігтів, крем для рук, рукавиці, зв`язка ключів, пропуск з місця роботи на ім`я ОСОБА_10 , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити їй.

Речові докази: жіночу сумочку, косметичку, гаманець, банківську карту «Ощадбанк» та візитки, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити їй.

Речові докази: мобільний телефон марки «Престижіо» чорного кольору, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та чохол до мобільного телефону шкіряний коричневого кольору з зображенням тигру, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити їй.

Речові докази: 10 пар жіночих сережок (біжутерія), 3 жіночі браслети (біжутерія), 3 жіночих каблучки (біжутерія), 2 каблучки з металу жовтого кольору, 2 жіночі брошки (біжутерія), пластмасова каблучка, які поміщенні до експертного пакету № 1 від 26.02.2016; мобільні телефони марки: Samsung S 7562, Sony Eriksson N 630, Samsung GTE 1150, Nokia 3710 F-1, Simens А-70, батарея Nokia BL 5 СВ, 3 сім карти, які поміщенні до експертного пакету № 2 від 26.02.2016; гаманець жіночій чорного кольору, гаманець жіночій коричневого кольору, сумка жіноча чорного кольору, сумка-клатч жіноча сірого кольору, які поміщенні до експертного пакету № 4 від 26.02.2016; карточка від сім карти № НОМЕР_7 , яка поміщена до експертного пакету № 6 від 26.02.2016; мобільні телефони Samsung GTS 5230, Nokia XL-00, Samsung GTS 5830 та батарея Nokia BL -4C, сім карти операторів: діджус, київстар, лайф та міні флешка, які поміщено до експертного пакету № 8 від 26.02.2016; 2 пари жіночих сережок (біжутерія) та ланцюжок з металу жовтого кольору, які поміщено до експертного пакету № 10 від 26.02.2016; кредитна картка «Приват банк» № НОМЕР_8 , батарея Samsung ЕВ494358VV, які поміщено до експертного пакету № 11 від 26.02.2016; жіноча сумка клатч коричневого кольору, гаманець жіночій коричневого кольору, сумка жіноча чорного кольору з написом «PRADO», мобільний телефон марки «Nokia N 920», дві картки від сім карток з номерами: НОМЕР_9 та НОМЕР_10 , які поміщено до експертного пакету № 12 від 26.02.2016, передані на зберігання матері обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_11 залишити їй.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1