Дата документу 24.02.2020 Справа № 320/2384/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/593/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/2384/19
Категорія ст. 115 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000158, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який є інвалідом ІІІ групи, такого, що не має судимостей,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Зауважує, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не визнав та пояснив, що він проживає разом з матір`ю за вищезазначеною адресою. 15.01.2019 разом з ОСОБА_9 він пішов додому за самогоном. По дорозі вони розмовляли, домовлялися про сексуальні стосунки. До цього він вжив 100 г спиртного на двох. Коли вони прийшли до нього додому він не пам`ятає всіх обставин, але пам`ятає, що сходив прийняв душ та опинився в одній кімнаті з ОСОБА_9 , яка потім також пішла в душ та довго не поверталася, її не було хвилин 20 і він пішов у ванну кімнату. Він пам`ятає, що побачив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі ванної кімнаті одягнута у верхній одяг, хоча до цього вона знімала з себе куртку. Вона лежала з відкритими очима, посміхалася. Йому здалося, що їй стало зле. Він став до неї звертатися, але вона нічого не відповідала, була без свідомості. Далі він нічого не пам`ятає. Хто вбив ОСОБА_9 він не знає, можливо і він, але цих подій він не пам`ятає та він не міг цього зробити. В якості доказів, що підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, суд в оскаржуваному вироку навів покази потерпілої, свідків, протокол огляду місця події від 15.01.2019, протокол огляду трупа ОСОБА_9 від 16.01.2019, висновок судово-медичного експерта № 56 від 07.03.2019, а також покази цього експерта в судовому засіданні, висновки експертів № 220 від 30.01.2019, № 227 від 11.02.2019, № 232 від 25.02.2019, № 226 від 20.02.2019, № 53 від 04.02.2019.

Проте, зазначені вище докази жодним чином не підтверджують, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_9 , їй було завдано діями обвинуваченого ОСОБА_6 . У вироку суд також зазначив, що в будинку крім обвинуваченого, його матері, яка за станом свого здоров`я на той час погано пересувалася, та ОСОБА_9 , нікого більше не було, що виключає можливість заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою та свідчить, що саме ОСОБА_6 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження, від яких настала смерть останньої. Проте, суд за відсутності прямих доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину, в оскаржуваному вироку вдався до припущення про те, що якщо в будинку більше нікого не було, то вчинити злочин міг тільки ОСОБА_6 , що є прямим порушенням Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 62). Просить повторно дослідити у даному кримінальному провадженні докази, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваному вироку, як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Скасувати вирок суду та закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, у тому числі і в останньому слові, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що судове рішення слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 15 січня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи: №№ 7-58 від 08.02.2019, за довідкою - рахунком в сумі 858 грн. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили залишено без змін. У вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 15.01.2019, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні ванної кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_9 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, схопив ОСОБА_9 за волосся потиличної частини голови та вдарив її не менше двох разів лобною частиною об металеву ванну, а коли ОСОБА_9 впала на підлогу біля металевої ванни в положення на спині, продовжуючи свої злочинні дії, наніс їй не менше 1 удару ногою по грудній клітці, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму: багатоуламковий перелом кісток склепіння (лобна та пластинка клиноподібної кістки) та основи (лобна та решітчаста кістки) черепа, лінійний перелом кісток основи (решітчаста, клиноподібна, ліва скронева та ліва тім`яна кістки) черепа, багатоуламковий перелом кісток носу, лінійний перелом тіла правої виличної кістки, поперечний перелом скроневого відростку правої виличної кістки, уламковий перелом верхньощелепного відростку правої виличної кістки з переходом на передню стінку правої гайморової пазухи, крововиливи під м`які мозкові оболонки на конвекситальній, внутрішній та базальній поверхнях правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки головного мозку, на конвекситальній та базальній поверхні лівої півкулі головного мозку, ділянки забоїв базальної поверхні правої лобної частки головного мозку, базальної поверхні правої скроневої частки головного мозку та базальної поверхні лівої потиличної частки головного мозку; крововиливи у м`які тканини, синці, ділянки травматичних набряків м`яких тканин та садна на голові, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння; закриті неповні поперечні переломи 2-6 ребер справа та 2-9 ребер зліва по переднім пахвовим лініям, крововиливи в м`які тканини, що, у живих осіб кваліфікуються за результатом, але не менш ніж середнього ступеня тяжкості; крововиливи в м`які тканини поперекової та сідничної ділянок справа; синці на правій верхній кінцівці, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння, основи та лицевого черепа, крововиливами під м`які оболонки та в тканину головного мозку, що ускладнилася набряком головного мозку на місці події за вищевказаною адресою настала смерть потерпілої ОСОБА_9 . Тим самим, ОСОБА_6 умисно вбив ОСОБА_9 .

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Доводи захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ,про недоведеність вини останнього у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Висновки районного суду про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема про те, що він та ОСОБА_9 , прийшли до нього додому, він не пам`ятає всіх обставин, але пам`ятає, що сходив прийняв душ та опинився в одній кімнаті з ОСОБА_9 , яка потім також пішла в душ та довго не поверталася, її не було хвилин 20 і він пішов у ванну кімнату, побачив, що ОСОБА_9 лежить на підлозі ванної кімнаті. Він став до неї звертатися, але вона нічого не відповідала, була без свідомості, далі він нічого не пам`ятає. Коли ОСОБА_9 уходила у ванну кімнату ніяких пошкоджень на ній не було, в будинку крім нього, його матері та ОСОБА_9 також нікого більше не було, хто вбив ОСОБА_9 він не знає, можливо і він, але цих подій він не пам`ятає та він не міг цього зробити. ОСОБА_9 могла впасти зі сходинок, що ведуть до котельні, яка біля ванної кімнати;
- показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_9 є її матір`ю. 16.01.2019 подзвонив батько, ОСОБА_11 , та повідомив про смерть матері. Вона поїхала до батька додому і той розповів, що 15.01.2019 мати прийшла в гості до батька, з яким після розлучення підтримувала відносини. У вечірній час, приблизно о 18-19 год., до батька також прийшов ОСОБА_6 , який разом з матір`ю пішов в магазин. Потім ОСОБА_6 повернувся один та сказав, щоб він йшов забирав труп. Батько разом з ОСОБА_6 пішов до останнього додому, але там вже була поліція;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_9 була його колишньою дружиною. Вони жили окремо, але підтримували стосунки, спілкувалися. 15.01.2019 ОСОБА_9 прийшла до нього в гості, вони спілкувалися, випили спиртного. У вечірній час прийшов його знайомий ОСОБА_6 , який запропонував піди до нього та взяти самогон. Приблизно о 17-18 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 пішли. Приблизно через дві години, ОСОБА_6 повернувся та сказав, що ОСОБА_9 впала, вдарилася головою об ванну та лежить мертва. Запропонував викликати поліцію та піти забрати труп. Він пішов разом з ОСОБА_6 до нього додому, але там вже була поліція. В цей вечір ОСОБА_6 був у нетверезому стані, але адекватний. Коли ОСОБА_6 у нетверезому стані він запальний, може посваритися. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 теж були знайомі. Йому від ОСОБА_6 , ще за півтора року до подій 15.01.2019, стало відомо, що ОСОБА_9 брала у нього в борг гроші, 600 доларів США, та не повертала і це пов`язувало її з ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_9 прийшла до нього, ніяких тілесних ушкоджень на ній не було, вона була здорова;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_6 є його знайомим, він звертався до нього по роботі як до електрика. Увечері 15.01.2019 йому подзвонив ОСОБА_6 та сказав, що треба викликати поліцію, так як у нього у дворі труп, а йому не вірять. Він подзвонив родичу, який працював у правоохоронних органах, ОСОБА_13 , та спитав, що в таких випадках слід робити. Але він поліцію не викликав. ОСОБА_6 гарний спеціаліст, але любить вживати спиртні напої, при цьому дуже швидко п`яніє;
- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що на початку січня 2019 року йому подзвонив його родич ОСОБА_12 та сказав, що йому подзвонив ОСОБА_6 та повідомив про те, що у нього у дворі труп. Він запропонував подзвонити в поліцію. ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_6 дзвонив у поліцію, але він нетверезий та йому не вірять. Він є колишнім працівником поліції, знає процедуру повідомлень по лінії «102», тому подзвонив на цей номер, повідомив адресу ОСОБА_6 та сказав, що там може знаходитися труп;
- протоколом огляду місця події, відеозапис якого було оглянуто в судовому засіданні, згідно з яким, 15.01.2019 було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок має приміщення кімнати №1, з якої є прохід через одностворчаті дерев`яні двері, які ведуть до кімнати №3. З внутрішньої сторони двері мають металевий гачок, що зафіксований на дерев`яній лутці. У кімнаті №3 на підлозі виявлений труп невстановленої особи жіночої статті віком 45-50 років. Труп знаходиться в положенні лежачі на спині. Голова дещо повернута вліво, ліва рука зігнута в ліктьовому суглобі, відведена в сторону, дещо вгору. Права рука дещо відведена в сторону до металевої ванни. Ліва нога витягнута вздовж тулуба, права зігнута у колінному суглобі, який піднятий вгору та вправо, упирається в опору ванни. На трупі одягнуто: куртка синьо-чорна синтетична зі слідами бурої речовини; светр сірий синтетичний; джемпер зелений; футболка жовта; штани спортивні чорні синтетичні; колготи чорні синтетичні; труси чорні синтетичні; шкарпетки сірі; чоботи чорні зі шкірозамінювача. Очі трупа закриті, кістки носу на дотик ушкоджені. В отворах носу підсохла темно-червона кров, рот напіввідкритий, від отворів носу та роту видні сліди потьоків крові, які йдуть у напрямку вгору з права та зліва, вправо, вліво (різні направлення). При пальпації кісток черепа виявляється хрускіт у ділянці лобу з права, у правій виличній ділянці, на лобі з права, видні переривчасті фіолетові синці невизначеної форми. Грудна клітка пружна при натисканні. На тильній поверхні правої кисті сліди підсохлої крові у вигляді брисків. Кістки тулуба та кінцівок на дотик цілі.
Праворуч від трупа розташована металева ванна світлого кольору, висотою 60 см. На ближчому до входу у кімнату №3 краї ванни, на відстані 45 см від лівого краю ванни, маються сліди речовини бурого кольору у вигляді потьоків, які йдуть до дна ванни з внутрішнього її боку. Із зовнішнього боку вказаного краю ванни також маються сліди речовини бурого кольору. Із зовнішнього боку (праворуч від трупа) на ванні маються сліди речовини бурого кольору, а саме: на висоті 53 сантиметрів мається слід невизначеної форми, від якого до низу йде потьок речовини бурого кольору довжиною до 11 см; ближче до дна ванни маються сліди речовини бурого кольору у вигляді потьоків в кількості 4-х. Крім того, маються плями речовини бурого кольору довгастої форми у кількості 3-х у вигляді брисків, які мають напрямок з права наліво, зверху донизу.
Праворуч на зовнішній поверхні ванни маються краплисті плями речовини бурого кольору округлої форми. Також мається один слід плями речовини бурого кольору довгастої форми, який йде зверху вниз, зліва направо.
На поверхні ванни лежить фрагмент дошки, на якій виявлена шапка чорного кольору. Біля голови трупу мається дерев`яний стіл, на якому стоять відра. Під трупом, в районі голови та грудної клітини, на підлозі мається калюжа крові.
В будинку мається кімната №2, ліворуч з кімнати №1 мається прохід через дерев`яні двері, які ведуть в кімнату №4, в якій порядок речей не порушено. Праворуч з кімнати №4 мається прохід через дерев`яні двері зі скляними вставками, який веде до кімнати №5. Прямо з кімнати №4 мається прохід через дверний отвір без дверей, який веде до житлової кімнати №6, 7 та 8, в яких порядок речей не порушено. В ході огляду було вилучено сліди папілярних узорів, шапку з ванної кімнати, зовнішню ручку дверей до ванної кімнати, змиви речовини бурого кольору, змиви з гачка дверей, халат бордового кольору зі стільця в кімнаті № НОМЕР_1 (т. 2 а.с. 48);
- лікарським свідоцтвом про смерть № 56 від 17 січня 2019 року, яким підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , 1970 року народження (т. 2 а.с. 57);
- протоколом огляду трупа від 16.01.2019, відповідно до якого, труп ОСОБА_9 був доставлений у приміщення ММВ ЗОБ СМЕ в одязі: 1. кутка синя з чорними рукавами з капюшоном, болонева. Тканина капюшону спинки, внутрішньої поверхні спинки, обох рукавів з множинними ділянками прошарування тканини рідиною темно-червоного кольору розмірами від 1х0,5 см до 50х40 см. 2. Джемпер з горловиною синій синтетичний. Тканина джемперу в ділянці задньої половини вороту, спинки, передньої та задньої поверхонь лівого рукава з множинними ділянками прошарування тканини рідиною темно-червоного кольору розмірами від 0,8х 0,8 см до 50х30 см. 3. Джемпер сірий синтетичний. Тканина спинки передньої та задньої поверхонь лівого рукава з обширною ділянкою прошарування тканини розміром 40х20 см. 4. Гольф сіро-зеленого кольору напіввовняний. Тканина гольфу в ділянці задньої половини горловини, спинки та лівого рукава по променевому краю з обширною ділянкою прошарування тканини рідиною темно-червоного кольору розмірами 50х15 см. 5. Майка світло-зеленого кольору б/п. На тканини спинки на всьому протязі виявлені множинні ділянки прошарування тканини рідиною темно-червоного кольору розмірами від дрібно точкових до 8х6 см. Також на трупі одягнуто штани чорні спортивні, колготи чорні синтетичні, труси чорні синтетичні, ботинки чорні шкіряні на шнурках, шкарпетки сірі напівсинтетичні. Одяг одітий правильно без пошкоджень. На трупі відзначається патологічна рухомість лобної кістки справа в ділянці правої надбрівної дуги, а також патологічна рухомість кісток носу, правої виличної кістки. В сполучних оболонках правого ока виявлені множинні дрібно та великоточкові темно-червоні блискучі крововиливи. З отворів носа відзначається виділення рідкої крові. В лобній ділянці справа в 2 см від серединної лінії справа, в 145 см від підошовної поверхні стоп та 70 см від сідничних горбів, виявлено обширний синюшно-фіолетовий переривчастий синець, який переходить на верхнє та нижнє повіко правого ока, в праву виличну ділянку та закінчується у верхньощелепній ділянці справа, розмірами 12х9 см. При пальпації вказаної ділянки відзначається западання м`яких тканин та підлеглої кліткової тканини, відзначається крепітація кісткових уламків. На спинці носу невизначеної форми синець блідно-фіолетового кольору, на фоні якого виявлені 2 садна невизначеної форми. В лобній ділянці зліва блідий невизначеної форми переривчастий фіолетовий синець з набряком м`яких тканин при пальпації. На верхньому та нижньому повіках лівого ока неправильної округлої форми синюшно-фіолетовий синець. В потиличній ділянці відзначається набряк м`яких тканин при пальпації, на фоні якого горизонтальний синюшно-фіолетовий смугоподібний синець. На задній поверхні правого передпліччя нечіткий горизонтальний синюшно-фіолетовий смугоподібний синець. На тильній поверхні проксимального міжфалангового суглобу 3-го пальця правої кисті синюшно-фіолетовий нечіткий синець невизначеної форми. В ході огляду було вилучено вищевказаний одяг (т. 2 а.с. 53-55);
- протоколом пред`явлення трупа для впізнання, згідно з яким, ОСОБА_14 впізнала у трупі свою двоюрідну сестру ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 56);
- висновком експерта № 56 від 07.03.2019, відповідно до якого, причиною смерті ОСОБА_9 стала відкрита черепно-мозкова травма, з переломами кісток склепіння, основи та лицевого черепа, крововиливами під м`які оболонки та в тканину головного мозку, що ускладнилися набряком головного мозку. На трупі ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: багатоуламковий перелом кісток склепіння (лобна та пластинка клиноподібної кістки) та основи (лобна та решітчаста кістки) черепа, лінійний перелом кісток основи (решітчаста, клиноподібна, ліва скронева та ліва тім`яна кістки) черепа, багатоуламковий перелом кісток носу, лінійний перелом тіла правої виличної кістки, поперечний перелом скроневого відростку правої виличної кістки, уламковий перелом верхньощелепного відростку правої виличної кістки з переходом на передню стінку правої гайморової пазухи, крововиливи під м`які мозкові оболонки на конвекситальній, внутрішній та базальній поверхнях правої лобно-тім`яно-скроневої ділянки головного мозку, на конвекситальній та базальній поверхні лівої півкулі головного мозку, ділянки забоїв базальної поверхні правої лобної частки головного мозку, базальної поверхні правої скроневої частки головного мозку та базальної поверхні лівої потиличної частки головного мозку; крововиливи у м`які тканини, синці, ділянки травматичних набряків м`яких тканин та садна на голові; закриті неповні поперечні переломи 2-6 ребер справа та 2-9 ребер зліва по переднім пахвовим лініям; крововиливи в м`які тканини поперекової та сідничної ділянок справа; синці на правій верхній кінцівці.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 мають ознаки: відкрита черепно-мозкова травма тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя; неповні поперечні переломи 2-6 ребер справа та 2-9 ребер зліва по переднім пахвовим лініям зазвичай у живих осіб кваліфікуються за результатами, але не менш ніж середнього ступеня тяжкості; крововиливи в м`які тканини поперекової та сідничної ділянок справа; синці на правій верхній кінцівці легких тілесних ушкоджень.
Між відкритою черепно-мозковою травмою та настанням смерті ОСОБА_9 існує прямий причинний зв`язок.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 утворилися наступним механізмом: відкрита черепно-мозкова травма утворилася в результаті ударних травматичних впливів тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударах о такі предмети у ділянку правої очниці, ліву вилучно-щічну ділянку, тім`яну та потиличну ділянки голови. Закриті неповні поперечні переломи 2-6 ребер справа та 2-9 ребер зліва по переднім пахвовим лініям, з ознаками стиснення на внутрішній поверхнях та розтягнення на зовнішніх поверхнях, є конструкційними, тобто утворилися на віддаленні від дії тупих предметів, можливо при деформації грудної клітини. Крововиливи в м`які тканини, синці та ділянки травматичних набряків м`яких тканин утворилися від локальної дії тупих предметів, садна від дії тупих предметів по дотичній.
Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_9 утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті.
Можливість утворення тілесних ушкоджень в ділянці тулубу та правої верхньої кінцівки у ОСОБА_9 при ударах руками та обутими ногами не виключається. Можливість утворення тілесних ушкоджень в ділянці голови при ударах руками та обутими ногами виключається.
Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_9 утворилися у короткий проміжок часу, тому визначити їх послідовність не представляє можливості. Утворення комплексу тілесних ушкоджень при нанесенні їх власною рукою виключається.
Наявність синцю на титульній поверхні правої кисті у ОСОБА_9 може свідчити про те, що потерпіла захищалася від нападника.
Положення та взаєморозташування ОСОБА_9 та нападника в момент заподіяння ушкоджень могло бути різним і змінюватися з дотриманням єдиної умови ушкоджені ділянки повинні були бути доступними для нанесення ушкоджень. Перелом кісток черепу та тулубу, вірогідно, утворилися при фіксованих голові та тулубу.
Вчинення ОСОБА_9 активних дій після отримання тілесних ушкоджень в ділянках тулубу та правої верхньої кінцівки не виключається. Вчинення ОСОБА_9 активних дій після отримання відкритої черепно-мозкової травми, представляється вкрай маловірогідним.
При судово-токсилогічній експертизі крові, сечі трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації: у крові 1,9 проміле, у сечі 3,6 проміле. Аналогічна концентрація алкоголю у крові при житті викликає алкогольне сп`яніння середнього ступеня. Смерть ОСОБА_9 настала, орієнтовно, за 8 +,- 3 години до забору рідини склоподібного тіла на місці події (т. 2 а.с. 58-66);
- показаннями в судовому засіданні експерта ОСОБА_15 про те, що причиною смерті ОСОБА_9 стала відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток склепіння, основи та лицевого черепа, крововиливами під м`які оболонки та в тканину головного мозку, що ускладнилося набряком головного мозку. Всі тілесні ушкодження у потерпілої утворилися в короткий проміжок часу прижиттєво, незадовго до настання смерті. З урахуванням тяжкості черепно-мозкової травми вчинення потерпілою активних дій є вкрай маловірогідним. Отримання потерпілою тілесних ушкоджень з висоти власного зросту є вкрай маловірогідним, оскільки переломи кісток багатоуламкові, а при падінні з висоти власного зросту зазвичай утворюються лінійні переломи, так як діє предмет з переважаючою травмуючою поверхнею. Ушкоджень крупних судин у потерпілої виявлено не було, але переломи носу та черепу були відкриті, тому вони могли супроводжуватися кровотечею із зовнішнього слухового отвору та носу. Переломи 2-6 ребер справа та 2-9 ребер зліва по попереднім паховим лініям є конструкційними, тобто утворилися не в місцях дії тупих предметів, а при деформації грудної клітини передньо-заднього направлення. Спричинити такі ушкодження, коли людина знаходиться в стоячому положенні, дуже складно, оскільки таких переломів багато. Вірогідніше за все, тіло було фіксовано. Якщо потерпіла лежала на спині, було натискання в ділянку грудини, тобто, в передню поверхню грудної клітини, яка прогиналась та ребра зламувалися на віддаленні. Якщо потерпіла лежала на животі, тиск був на хребет. Але більш вірогідно, що в даному випадку натискання, тобто удари, були на грудну клітку і таких ударів було не менше одного. Ребро ванни це обмежений предмет з довгастою травмуючою поверхнею, тому при захваті голови та нанесенні її лобною частиною ударів об ребро ванни не виключається утворення вказаних переломів кісток черепа, але таких ударів було мінімум 2-3, оскільки наявні переломи лобної та правої і лівої виличної кісток, при цьому не виключається повторна травматизація. Утворення переломів ребер при вказаному механізмі виключається. В ділянці голови малися крововиливи в лобній, тім`яній та потиличній ділянках. При механізмі нанесення тілесних ушкоджень, коли били головою об ребро ванни, крововиливи, набряки на потиличній ділянки справа та зліва можливо утворилися від захвату голови, тобто це місце, де захоплювалася голова. При цьому захват вірогідно був за волосся, так як різки рухи утворюють крововиливи. Утворення тілесних пошкоджень від одноразового падіння потерпілої виключається, оскільки локалізація тілесних ушкоджень не однобічна, вона є і з правої і з лівої сторони, в різних ділянках в тому числі і переломи ребер. Можливість потерпілої впасти зі сходинок в котельню, а потім піднятися у ванну кімнату, виключається. Слідів від нігтів на тілі потерпілої не виявлено. Але при наявності у обвинуваченого нігтів сліди від них могли як залишитися, так і не залишитися. В даному випадку, якщо удари наносилися головою об ребро ванни, більш вірогідно, що захват відбувався за волосся, яке виступає як фіксатор захоплення кістю руки, тому слідів від нігтів могло і не залишитися. Такі сліди могли залишитися у разі, якщо б хватали двома руками за голову. Тілесні ушкодження на потиличній частині голови могли утворитися в результаті натягування волосся, що є травматичною дією та в результаті різких рухів. Наявність переломів у потерпілої свідчить, що удари головою спричинялися з прискоренням та з великою силою. Від повільних рухів такі переломи утворитися не могли;
- висновком експерта № 226 від 20.02.2019, згідно з яким, в змивах з обох кистей рук трупа ОСОБА_9 (об`єкти № 1-2) встановлено наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВ0, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від самої потерпілої ОСОБА_9 та (або) підозрюваного ОСОБА_6 , при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т. 2 а.с. 89-91);
- висновком судово-психіатричного експерта №53 від 04.02.2019, відповідно до якого, ОСОБА_6 виявляв та виявляє у теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді легкого розладу особистості внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу, ускладненого алкоголізацією. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування (т. 2 а.с. 106-112);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_6 , згідно з яким, останній 15.01.2019 о 22 год. 30 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 2 а.с.125).

Колегія суддів вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що хто вбив ОСОБА_9 він не знає, можливо і він, але цих подій він не пам`ятає, потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , пояснення експерта ОСОБА_15 , протоколи слідчих дій, висновки експертівє належними, допустимими та достовірними доказами, а у своїй сукупності достатніми, оскільки співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому, щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи захисника про відсутність доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 95 КПК України, показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вказані вище вимоги закону, а також те, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що хто вбив ОСОБА_9 він не знає, можливо і він, але цих подій він не пам`ятає, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння,
узгоджуються з поясненнями експерта ОСОБА_15 , зокрема про те, що причиною смерті ОСОБА_9 стала відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток склепіння, основи та лицевого черепа, крововиливами під м`які оболонки та в тканину головного мозку, що ускладнилося набряком головного мозку, всі тілесні ушкодження у потерпілої утворилися в короткий проміжок часу прижиттєво, незадовго до настання смерті, отримання потерпілою тілесних ушкоджень з висоти власного зросту є вкрай маловірогідним, при механізмі нанесення тілесних ушкоджень, коли били головою об ребро ванни крововиливи, набряки на потиличній ділянки справа та зліва можливо утворилися від захвату голови, тобто, це місце, де захоплювалася голова, при цьому захват вірогідно був за волосся, так як різки рухи утворюють крововиливи, утворення тілесних пошкоджень від одноразового падіння потерпілої виключається, оскільки локалізація тілесних ушкоджень не однобічна, вона є і з правої і з лівої сторони, в різних ділянках, в тому числі і переломи ребер, можливість потерпілої впасти зі сходинок в котельню, а потім піднятися у ванну кімнату, виключається, слідів від нігтів на тілі потерпілої не виявлено, але при наявності у обвинуваченого нігтів сліди від них могли як залишитися, так і не залишитися, в даному випадку, якщо удари наносилися головою об ребро ванни, більш вірогідно, що захват відбувався за волосся, яке виступає як фіксатор захоплення кістю руки, тому слідів від нігтів могло і не залишитися, наявність переломів у потерпілої свідчить, що удари головою спричинялися з прискоренням та з великою силою, від повільних рухів такі переломи утворитися не могли,
колегія суддів вважає ці докази несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які у сукупності з іншими доказами, зокрема з висновком експерта № 56 від 07.03.2019 про причини смерті ОСОБА_9 та з висновком лікаря про перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, свідчать про те, що в ході раптової сварки, виниклої на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_9 , маючи умисел на вбивство потерпілої, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, схопив останню за волосся потиличної частини голови та вдарив її не менше двох разів лобною частиною об металеву ванну, а коли потерпіла впала на підлогу біля металевої ванни в положення на спині, наніс їй ще не менше 1 удару ногою по грудній клітці, внаслідок чого заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_9 , тобто, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.
При цьому колегія суддів критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що всіх подій, при яких настала смерть потерпілої ОСОБА_9 , він не пам`ятає, оскільки згідно з висновками судово-психіатричного експерта №53 від 04.02.2019 року, посилання ОСОБА_6 на «провали пам`яті» у період, що цікавить слідство, носять захисний характер, так як стосуються тільки періоду інкримінованого йому правопорушення (т. 2 а.с. 111).

При оцінці доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема про те, що:
- показання обвинуваченого про те, що він не міг нанести ОСОБА_9 ударів головою об ребро ванної, від яких настала смерть потерпілої, а про обставини подій він не пам`ятає та вважає, що потерпіла впала сама, суд розцінює як спосіб захисту та бажання уникнути кримінальної відповідальності;
- показання обвинуваченого в судовому засіданні суперечливі, непослідовні та не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим в судовому засіданні. ОСОБА_6 не заперечує проти того, що в будинку крім нього, ОСОБА_9 та його матері, яка за станом свого здоров`я на той час погано пересувалася, нікого більше не було, що виключає можливість заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою та свідчить, що саме ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження, від яких настала смерть останньої;
- механізм нанесення тілесних ушкоджень лобною частиною голови потерпілої об металеву ванну, тримаючи ОСОБА_9 за волосся, підтверджується наявністю на краю ванни потьоків крові, які йдуть до дна ванни, що виявлені в ході огляду місця події, висновками та показаннями експерта ОСОБА_15 щодо локалізації тілесних ушкоджень, можливість їх отримання при захваті потиличної частини голови за волосся та нанесення ударів її лобною частиною об ребро ванни, що спростовує доводи обвинуваченого про неможливість отримання тілесних ушкоджень при нанесенні ударів об ребро ванни;
- нанесення потерпілій з прискоренням та з достатньо великою силою декількох ударів життєво важливим органом, головою, при захваті її за волосся потиличної сторони, об металеву ванну, в результаті чого утворився багатоуламковий перелом кісток склепіння, основи та лицевого черепа, свідчить про наявність в обвинуваченого умислу на вбивство ОСОБА_9 . Обвинувачений не міг не розуміти тяжкі наслідки своїх дій, усвідомлював свою перевагу над потерпілою, силу і локалізацію нанесених ударів;
- показання свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_6 прийшов до нього та повідомив про смерть ОСОБА_9 , посилаючись на те, що остання впала та вдарилася об ванну, підтверджує, що обвинувачений усвідомлював наслідки своїх дій;
- доводи обвинуваченого щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в результаті падіння спростовуються показаннями експерта ОСОБА_15 згідно з якими можливість утворення тілесних ушкоджень від одноразового падіння виключається;
- неспроможними є доводи обвинуваченого і щодо можливого отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в результаті падіння зі сходинок в котельні. Експерт ОСОБА_15 у судовому засіданні таку можливість також виключив. З показань експерта вбачається, що з урахуванням тяжкості черепно-мозкової травми, вчинення потерпілою будь-яких активних дій є вкрай маловірогідним;
- суд був позбавлений можливості достеменно встановити причину сварки, що виникла між обвинуваченим та ОСОБА_9 15 січня 2019 року, в силу заперечення обвинуваченим своєї причетності до скоєння злочину та позиції ОСОБА_6 , який посилається на те, що він не пам`ятає подій, пов`язаних з нанесенням тілесних ушкоджень, але, показання свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 пішли від нього в цей день разом в будинок ОСОБА_6 за спиртними напоями та показання останнього, про те, що перебуваючи в його будинку, вони разом вживали спиртні напої та спілкувалися, свідчить про те, що сварка та неприязнь між обвинуваченим та ОСОБА_9 виникли раптово;
- дослідженими судом доказами повністю підтверджуються фактичні обставини кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме: те, що в ході раптової сварки, виниклої на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_9 , маючи умисел на вбивство потерпілої, схопив останню за волосся потиличної частини голови та вдарив її не менше двох разів лобною частиною об металеву ванну, а коли потерпіла впала на підлогу біля металевої ванни в положення на спині, наніс їй ще не менше 1 удару ногою по грудній клітці, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_9 .
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що :

- в якості доказів, що підтверджують вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, суд в оскаржуваному вироку навів покази потерпілої, свідків, протокол огляду місця події від 15.01.2019, протокол огляду трупа ОСОБА_9 від 16.01.2019, висновок судово-медичного експерта № 56 від 07.03.2019, а також покази цього експерта в судовому засіданні, висновки експертів № 220 від 30.01.2019, № 227 від 11.02.2019, № 232 від 25.02.2019, № 226 від 20.02.2019, № 53 від 04.02.2019, проте, зазначені вище докази жодним чином не підтверджують, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_9 , їй було завдано діями обвинуваченого ОСОБА_6 ;

- суд за відсутності прямих доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_17 до вчинення інкримінованого йому злочину, в оскаржуваному вироку вдався до припущення про те, що якщо в будинку більше нікого не було, то вчинити злочин міг тільки ОСОБА_6 , що є прямим порушенням Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що оцінка доказів ґрунтується не наявності чи відсутності прямих доказів, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, на підставі чого суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, доводи захисника про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні ним умисного вбивства є необґрунтованими, а дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 1 ст. 115 КК України.

Не знаходить колегія суддів й правових підстав для задоволення клопотання захисника про повторне дослідження доказів в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 6 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до вимог ст. ст. 22, 26, 404 КПК України, умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків місцевим судом були створені, будь-яких перешкод у збиранні, перевірці доказів під час судового розгляду з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, судом першої інстанції не створювалось, підстави для повторного дослідження обставин відсутні, оскільки вони були досліджені судом першої інстанції повністю і без порушень КПК України, а тому клопотання захисника про повторне дослідження зазначених вище доказів, є необґрунтованим, оскільки по суті, апелянт надає власну оцінку доказам на користь невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , відмінну від оцінки доказів судом, і замість правової аргументації застосування апеляційним судом ч. 3 ст. 404 КПК України, викладає свою позицію щодо невинуватості останнього.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115КК України, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді: