Справа № 191/439/20
Провадження № 1-в/191/87/20
У Х В А Л А
іменем України

23 квітня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 4 разів, у цій справі засудженого: 1)- 07.12.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавленні волі; 2) - 23.10.2018 року Самарським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, с.2 ст.185, 70,71 КК України до 3 років 2 міс., позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано попереднє ув`язнення з 13.06.2018 по день вступу вироку в законну силу, день за день. Початок строку 07.05.2018 року. Кінець строку 07.07.2021 року, про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника СВК-94 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений в судовому засідання просив клопотання задовольнити.

Представник виправної колонії ОСОБА_5 проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений на шлях виправлення не встав, своєю поведінкою засуджений не довів про своє виправлення, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника СВК-94, засудженого ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з характеристики та довідки з особової справи №141-Р-18 засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого:

1) 11.06.2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 14.11.2012 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.06.2014 року в порядку застосування статті 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року;

3) 26.02.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області

за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, частиною 4 статті 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

4) 18.05.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.03.2017 року по відбуттю строку покарання.

У цій справі засуджено: 1) 07.12.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавленні волі; 2) 23.10.2018 року Самарським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, с.2 ст.185, 70,71 КК України до 3 років 2 міс., позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано попереднє ув`язнення з 13.06.2018 по день вступу вироку в законну силу, день за день.

Початок строку 07.05.2018 року. Кінець строку 07.07.2021 року

Засуджений ОСОБА_3 , в установах виконання покарань знаходиться з 08.05.2018 року.

За час перебування в слідчому ізоляторі міста Дніпро, засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо, не притягувався до дисциплінарної відповідальності, соціально- корисної активності не проявляв.

До СинельникївськоїВК-94 прибув 23.05.2018 року. На теперішній час на підприємстві промислової зони установи не працевлаштований. У взаємовідношеннях з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує правильно. Не посягає на права і свободи, честь і гідність персоналу. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має не завжди охайний зовнішній вигляд. Під контролем співробітників виконує передбачені законом вимоги. Залучається до виконання робіт із самообслуговування та виконує роботи із благоустрою установи. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок з даною метою 26.07.2019 року отримав робітничу спеціальність в професійно-технічному училищі установи « Слюсар механоскладних робіт». Не виявляє бажання приймати участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу відповідно до ч. 4, 5 ст. 123 КВК України.

Підлягає застосуванню ст. 101 КВК України щодо змін умов тримання по відбуттю 1/3 частини строку покарання - 27.05.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 30.05.2019 року - відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.
Підлягає застосуванню ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 07.12.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 16.12.2019 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.
Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 17.06.2020 року.
З 23.05.2018 відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії № 94. На теперішній час на підприємстві установи не працевлаштований. Характеризується посередньо. Заохочень має 2, стягнень має 2. Виконавчих листів не має.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є особою, яка на даний час відбула 1/2 частину строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин, при цьому є особою, що раніше неодноразово відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини. Невідбута частина покарання станом на 23.04.2020 року становить 1 рік 2 місяця 14 днів.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також суд враховує ті обставини, що раніше ОСОБА_3 неодноразово відбував покарання за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав, знову вчиняв тяжкий злочини.
Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_3 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_3 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_3 можливе в умовах обмеження волі.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього дії ст. 82 КК України немає.
Керуючись ст. 82 КК України, статями 537 - 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1