Справа № 495/3592/20
Номер провадження 1-кс/495/1426/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, без освіти, працюючого за наймом, перебуває у цивільному шлюбі, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2020 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що 22 червня 2020 року приблизно 19 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на майданчику бару "В гостях у Маріо", розташованого по вулиці Ізмаїльський, 56-д, в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, зблизившись з ОСОБА_7 , із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні удару кулаком правої руки в область лівої частини голови, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді травми лівого вуха, ушибленої рани внутрішньої ушної раковини, що підтверджується довідкою лікарня Білгород-Дністровської районної лікарні.

Далі, ОСОБА_4 , з корисливою метою та прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, здійснив відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільного телефону марки «XIAOMI Redmi» модель «Note 5А», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , сірого кольору, вартістю 1600 гривень, чохол-бампер для телефону, вартістю 90 гривень, карта памяті 16 gb вартістю 89 гривень, SIM-картка оператора мобільного зв`язку «Kyivstar», вартістю 150 гривень, грошей на абонентському рахунку не було, загалом спричинивши потерпілому матеріальний збиток на суму 1929 гривень, що підтверджується довідкою ЧП «Ясер І.К.».

Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , зник, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки вважає його необґрунтованим. Слідством не надано жодних доказів про те, що її підзахисний може переховуватись від слідства або чинити тиск на свідків. Навпаки, у її підзахисного є постійне місце проживання та неповнолітні діти на утриманні. Просила обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.06.2020 року відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001085, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

23.06.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до клопотання слідчого не вбачається, що стороною обвинувачення надано доказ того, що підозрюваний переховувався від досудового слідства, чинив тиск на свідків, або хтось в його інтересах чинив такий тиск.

Крім того, у судовому засіданні судом було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на території м. Болград, Одеської області, одружений та має на утриманні неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Таким чином, на переконання суду стороною обвинувачення не надано аргументованих доказів, що існують будь-які ризики того, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, який діє до 21.08.2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора за викликом;
- не відлучатися за межі м. Болград без дозволу слідчого або прокурора;
- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Повний текст ухвали оголосити 24.06.2020 року о 13.00 год. у залі судових засідань, розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави, 27

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1