Справа № 344/1408/18
Провадження № 1-кп/344/465/20
У Х В А Л А

23 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року вирок Івано-Франківського міського суду від 04 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції (т.2 а.с. 119-124).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28.11.2019 обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.01.2020 включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України, яке попередньо вручено обвинуваченому ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_6 .

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено ризиків, на які він посилається як на підставу для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, просив врахувати тривалість перебування обвинуваченого під вартою, в задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, суд враховує, що злочин, інкримінований обвинуваченому ОСОБА_7 (ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України) є особливо тяжким, на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України щодо можливого незаконного впливу на потерпілого, свідків, що ще не допитувались під час судового розгляду вказаним складом суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

За таких обставин суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою доцільно продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжити до 20 березня 2020 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3