ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5071/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/113/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання заступника начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволено частково.

Продовжено строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гулівці Білогірського району Хмельницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання документ для виїзду за кордон терміном до 00 години 00 хвилин 20 травня 2020 року.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, заступник начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 в межах кримінального провадження 0000235 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 309, ч.2 ст.345 КК України, звернувся із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотронних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 BP, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, незаконно придбав речовину, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 (із наступними змінами та доповненнями) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку зберігав без мети збуту по місцю свого проживання у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

24 січня 2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено та яку ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно зберігав без мети збуту по місцю свого проживання.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , якому 24 січня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вказану ухвалу слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні прокурором не було надано жодних реальних доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.

Зазначає, що усі слідчі дії стосовно підозрюваного вже проведені, а у нього немає наміру переховуватися від суду та слідства, впливати на свідків, чиї анкетні змінені, адже він проживає у іншій області.

Вважає, що судом не враховано, що підозрюваний позитивно характеризується, є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, а його батькам потрібна його допомога при веденні особистого селянського господарства.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, санкція якого передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, що в силу вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

25 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25.01.2020 року у справі № 607/1374/20 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном до 23.59 год. 24 березня 2020 року.

Як вбачається із клопотання, завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження, так як у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

Прокурор звертаючись з клопотанням про продовження строку домашнього арешту та при розгляді клопотання вказував про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та експертів, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про продовження строку цілодобового домашнього арешту, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги наведене і те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який полягає у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечних психотропних речовин, які були вилучені за місцем його проживання, враховуючи при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення і встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного та обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та продовження його строку, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, однак ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Крім того, заявлені раніше ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час не зменшились та продовжують існувати, на даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту немає.

При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_5 іншого ще більш м`якого запобіжного заходу, ніж обрано слідчим суддею, не пов`язаного із обмеженням волі або із частковим обмеженням волі, як про це ставить питання захисник в апеляційній скарзі, не зможе попередити вищевказаним ризикам. Органом досудового розслідування проведено на даний час лише першочергові слідчі дії, ще необхідно встановити місця знаходження усіх речових доказів та інші обставини, які мають істотне значення для даного кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Твердження захисника підозрюваного ОСОБА_5 про те, що суд не взяв до уваги його особу та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу, що вбачається з матеріалів провадження.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та прийняв вірне та обґрунтоване рішення, визначивши його у виді цілодобового домашнього арешту та необхідність продовження його строку.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2020 року про продовження строку цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді