Справа № 333/1041/20
Провадження № 1-в/333/114/20
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,.
прокурора ОСОБА_3 ,
представника лікарні ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 29 квітня 2019 року ОСОБА_6 перебуває на примусовому лікуванні у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з приводу психотичного, переважно маніакального синдрому, внаслідок вживання психоактивних речовин.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.
27 вересня 2019 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 було продовжено, у зв`язку з нестабільністю психічного стану.
21 лютого 2020 року ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області щодо ОСОБА_6 за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.162 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.
12 березня 2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: «Психотичний, змішаний афективний розлад, внаслідок вживання психоактивних речовин (алкоголь, каннабіоіди), нестійка медикаментозна ремісія», та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається недостатньо стабільним, мають місце окремі елементи депресивного регистру, достатньої критики до хвороби та скоєних суспільно небезпечних діянь немає, у зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до стабілізації ремісії.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву.
Лікар психіатр КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР суду пояснила, що оскільки психічний стан ОСОБА_6 залишається нестабільним, достатньої критики до хвороби та суспільно небезпечного діяння не має, то він потребує продовження подальшого лікування у примусовому порядку.
Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 проти задоволення заяви не заперечував.
Захисник адвокат ОСОБА_7 , що представляє інтереси ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання не заперечував.
Прокурор при вирішення заяви покладався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Право людини на медичну допомогу закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.
Згідно зі ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Судом встановлено, що ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 за суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст. 309, ч. 3 ст. 186 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням у Запорізькій обласній психіатричній лікарні.
27 вересня 2019 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом у примусовому порядку було продовжено.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням - Запорізької обласної психіатричної лікарні.
12 березня 2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів психіатрів КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги», яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: «Психотичний, змішаний афективний розлад, внаслідок вживання психоактивних речовин (алкоголь, каннабіоіди), нестійка медикаментозна ремісія», та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається недостатньо стабільним, мають місце окремі елементи депресивного регистру, достатньої критики до хвороби та скоєних суспільно небезпечних діянь немає, у зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до стабілізації ремісії.
З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 недостатньо стабілізувався, мають місце окремі елементи депресивного регистру, достатньої критики до хвороби та скоєних суспільно небезпечних діянь ОСОБА_6 немає, за медичним висновком потребує продовження примусових заходів медичного характеру, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та продовження примусових заходів медичного характеру відносно нього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст. 17, 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Повний текст ухвали суду складено та підписано 23 березня 2020 року.
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1