Справа № 129/2457/19
Провадження по справі № 1-кп/129/231/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2020 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учасника бойових дій, не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.407 КК України,

Встановив:
Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду номера обслуги 3-ї гармати 1-го вогневого взводу 3-ї артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи цієї військової частини, всупереч ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з сімейних мотивів та метою ухилення від військової служби для надання допомоги матері, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України і 05.04.2019 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_1 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 26.04.2019 р. - дня з`явлення до військової частини, а також з сімейних мотивів та метою ухилення від військової служби для надання допомоги матері, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України і 16.05.2019 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_1 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 29.08.2019 р. - дня з`явлення до військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення без поважних причин військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду номера обслуги 3-ї гармати 1-го вогневого взводу 3-ї артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи цієї військової частини, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з метою ухилення від військової служби за сімейними обставинами, - необхідністю надання допомоги матері, вирішив ухилитися від військової служби і 05.04.2019 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_1 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 26.04.2019 р. - дня з`явлення до військової частини, а також з метою ухилення від військової служби за сімейними обставинами, - необхідністю надання допомоги матері, вирішив ухилитися від військової служби і 16.05.2019 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину НОМЕР_1 , та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 29.08.2019 р. - дня з`явлення до військової частини.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, позитивні характеристики, його участь у бойових діях, відсутність судимості.

За таких обставин, - навіть попри скоєння тяжких стосовно ст.12 КК України злочинів, - суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.407 КК України, і призначити за ч.4 ст.407 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку два роки він не скоїть нового злочину.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно засудженого запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: