Номер провадження 1-кс/495/5490/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровський клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0003035, -

В С Т А Н О В И В:
23.12.2019 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що 21.12.2019 року, приблизно о 19 годині, на вул.. Ізмаїльська м. Білгород-Дністровський Одеської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, в ході якої автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останньому спричинені тілесні ушкодження, серед яких, за попередніми даними перелом правої височної області.

21.12.2019 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучений автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також фрагменти мухо-відбійника вищевказаного автомобілю, виявлені на дорожньому покритті.

22.12.2019 року відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003035 та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.
22.12.2019 року постановою слідчого СВ Білгород-Дністрвоського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 вказаний транспортний засіб та фрагменти мухо-відбійника вищевказаного автомобілю визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0003035.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобілю «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 являється ОСОБА_7 .

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 100 КПК України передбачають, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак надали заяву про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у
підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна для запобігання його знищенню та відчуженню, а також наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні № 0003035.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0003035 задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони відчуження та заборони користування на автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 та фрагменти мухо-відбійника вищевказаного автомобілю.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: