КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/136/20
Провадження № 1-кс/534/35/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 28.01.2020 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ківерці Волинської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого на НВП «Фероліт», в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся старший слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_8 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останнього ухилитись від слідства, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двох осіб за наступних обставин.

Так, 28.01.2020 о 04 год. 21 хв. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходились поблизу магазину «Свіжина» - «М`ясо від селян», що розташований за адресою: Полтавська область, м.Горішні Плавні, просп.Героїв Дніпра, 18-а, де у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв до правої руки ніж, який знаходився у нього з собою та наніс ним один удар ОСОБА_10 в область спини, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани поперекової області зліва проникаючої у черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , витягнувши ніж зі спини ОСОБА_10 , та тримаючи його в правій руці, наніс ним один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани лівої грудної клітини з проникаючим в грудну порожнину, з ушкодженням нижньої долі лівої легені, діафрагми та поперечно-ободочної кишки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_9 втекли та їм своєчасно була надана медична допомога, у зв`язку з чим злочинні дії ОСОБА_7 не були доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні внесене клопотання підтримав повністю, посилаючись на зазначені у ньому обставини. Зазначаючи про наявність ризиків пов`язаних із можливим переховуванням, здійсненням незаконного впливу на потерпілих та можливість знищити сховати або спотворити будь-яку із речей, яка має важливе значення, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має погашену судимість, з місця скоєння злочину зник, міцних соціальних зв`язків не має. Маючи можливість вільно пересуватись, ОСОБА_7 може здійснювати фізичний або моральний тиск на потерпілих, з якими особисто знайомий, та може знищити, сховати або спотворити речі, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні від дачі пояснень в силу ст.63 Конституції України відмовився та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначив, що працює, постійно проживає за місцем реєстрації разом із батьками та має на утриманні батьків похилого віку. Просив суд в разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту надати йому можливість працювати і заробляти кошти для існування, оскільки на підприємстві, де він працює є можливість змінити графік роботи і працювати тільки у денний час.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та прохав суд про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як достатнього для забезпечення виконання його підзахисним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також захисником було наголошено про недоведеність ризику, пов`язаного із можливістю переховування підозрюваного та невірну кваліфікацію дій ОСОБА_7 стороною обвинувачення.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приєднані до нього письмові докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000075 від 28.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 10.02.2020 ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_7 10.02.2020, з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 28.01.2020 о 04 год. 21 хв., рапортом чергового про вчинення кримінального правопорушення від 28.01.2020, протоколами оглядів місця події, протоколами допитів свідків, протоколом огляду транспортного засобу, протоколом огляду місцевості, протоколом огляду відеозапису за участі свідка, під час якого останній впізнав в особі, яка наносила тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_7 , протоколом додаткового допиту свідка, довідками з лікарні за №132, №133 від 28.01.2020 щодо виявлених у потерпілих тілесних ушкоджень у виді ножових поранень; протоколами огляду речей; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28.01.2020 та протоколом огляду відеозапису за участі потерпілого ОСОБА_9 , який показав що тілесні ушкодження йому були нанесені ОСОБА_7 тощо.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до кола особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення.

Між тим, посилання захисника щодо надання стороною обвинувачення діям його підзахисного правової кваліфікації саме за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, яка не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, на увагу не заслуговують, оскільки на етапі здійснення досудового розслідування слідчим суддею не приймаються рішення щодо доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а здійснюється судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність трьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на потерпілих і також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості застосування до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
В ході розгляду клопотання слідчий наголошував на тому, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим може переховуватись від слідства та суду з метою уникнення можливої відповідальності а також безпосередньо після скоєння злочину, з місця події зник.
Разом із тим, слідчий суддя вказує, що за клопотанням слідчого слідчим суддею було надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно із поясненнями слідчого та захисника, підозрюваний на підставі ухвали слідчого судді не затримувався та добровільно прибув до слідчого.
За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від слідства та суду, вказаний ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.

Також слідчий суддя вважає недоведеним ризик можливого здійснення незаконного впливу на потерпілих. Вказаний ризик обґрунтований тією обставиною, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебувають у дружніх відносинах з підозрюваним, проте жодних доказів того, що підозрюваний може здійснювати психологічний чи фізичний тиск на останніх, надано не було. Також слідчий суддя звертає увагу, що до клопотання приєднано лише протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 .

Між тим, суд вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику можливого знищення або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлених обставин кримінального правопорушення, оскільки згідно, із приєднаними до клопотання матеріалами, під час огляду місця події знаряддя злочину виявлено не було.

Згідно із внесеним слідчим клопотанням, та наданими сторонами кримінального провадження матеріалами, наведені наступні дані, що характеризують підозрюваного. Так, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в силу ст.89 КК України не судимий, є молодою працездатною особою, перебуває на обліку у лікаря нарколога, з 2017 року працевлаштований на НВП «Фероліт», має постійне місце проживання, де зареєстрований та фактично проживає разом із батьками, тобто має міцні соціальні зв`язки.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків, що докази, надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.
Між тим, за змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи рішення з цього питання, суд має дослідити обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, обґрунтованість такого застосування щодо конкретної особи, зважаючи на дані про її соціальні зв`язки, місце проживання, схильності, способу життя і поведінки тощо.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).
Умовою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (виходячи з його правової природи), серед іншого має бути також обґрунтована впевненість судді у тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність у підозрюваного негативних характеристик, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи, його спосіб життя, та не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, який знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також відсутність інших ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час, як такий, що зможе дієво запобігти ризику, доведеному під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-не залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.;

-прибувати до старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_8 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 або суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.

Строк дії ухвали закінчується 12 квітня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1