Справа № 463/1834/20
Провадження № 1-кс/463/1177/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

27 лютого 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС слідчого відділу Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 26 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Старший слідчий ВРЗЗКС СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Подане клопотання мотивує тим, що 25.02.2020 року близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи на вул.Зеленій,20 у м.Львові, побачили потерпілого ОСОБА_7 . В цей момент, у них виник умисел на заволодіння майном потерпілого. В подальшому, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, попередньо розподіливши між собою ролі, а саме нападу з метою заволодіння майном, невстановлена досудовим розслідуванням особа газовим балончиком бризнула в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , тим самим заподіявши насильство небезпечне для здоров`я потерпілого, після чого ОСОБА_6 дістав з кишені джинсів потерпілого його мобільний телефон марки «ХІАОМІ МІ PLAY», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4398,0 гривень, в силіконовому чохлі вартістю 100,0 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Водафон» та абонентський номером НОМЕР_3 на рахунку якого грошових коштів не було, тим самим заволодівши його майном, після чого ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця події втекли.

В подальшому, ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа заклали вищевказаний мобільний телефон в ломбард «Фінанс», за адресою: м.Львів, вул.Княгині Ольги,114, де отримали за нього 1918,0 гривень, які між собою розділили та витратили на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання та пояснили, що на їхню думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_6 на має міцних соціальних зв`язків, неодружений, не має постійного місця проживання у м.Львові, раніше суджений, в січні 2020 року звільнився з місць позбавлення волі та на шлях виправлення не встав. Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, вважають, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Просять врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає з дівчиною ОСОБА_8 , не має наміру впливати на потерпілого та свідків, не буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, захисник зазначив, що пред`явлена підозра є необґрунтованою в частині кваліфікації кримінального правопорушення, а також те, що слідчим та прокурором не наведено передбачених ст.177 КПК України ризиків, такі є необґрунтованими та надуманими.

Разом з тим, на підтвердження зазначених вище обставин, жодних підтверджуючих документів стороною захисту у розпорядження слідчого судді не надано та такі під час судового розгляду не здобуто.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 року внесено відомості з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомлено 26.02.2020 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.02.2020 року; протоколом огляду місця події від 25.02.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.02.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.02.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.02.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у разі визнання його винуватим у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна. При цьому, слідчим суддею враховано обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який неодружений, не працює, раніше суджений за вчинення майнових злочинів, в січні 2020 року звільнився з місць позбавлення волі та у якого відсутнє постійне місце проживання у м.Львові. Стороною захисту не надано в розпорядження суду документи, які б підтверджували факт постійного проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 .
Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Таким чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як інкримінований підозрюваному злочин вчинений із застосуванням насильства до потерпілого, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

При цьому, доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не спростовують вищенаведених висновків слідчого судді.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС слідчого відділу Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сестрятин Радивилівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення ухвали та взяття під варту в залі суду, тобто з 19 год. 05 хв. 27 лютого 2020 року до 19 год. 05 хв. 26 квітня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ВРЗЗКС слідчого відділу Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1