ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0001824 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, працюючого неофіцфійно, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
?11.06.2014 Обухівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 21.07.2015 близько 16 год. 00 хв. діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих вирішив вчинити крадіжку грошей, які належали його співмешканці ОСОБА_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , якими мав за мету в подальшому розпорядитися на власний розсуд.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 21.07.2015, близько 16 год.00 хв., скориставшись тим, що в дома нікого не було, шляхом вільного доступу зайшов до будинку, який належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи в приміщенні кімнати за вказаною адресою викрав грошові кошти в сумі 150 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 21.07.2015 становить 3 304,80 гривень та 26 000 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_6 .
Після чого з місця вчинення злочину зник, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 29 304,80 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він дійсно проживав з ОСОБА_6 у 2015 році. Так склались життєві обставини, що йому терміново були необхідні гроші, а тому він прийшов до місця проживання ОСОБА_6 , так як знав, де зберігається ключ від будинку, узяв його відкрив будинок та зайшов усередину. Місце, де потерпіла зберігала грошові кошти йому було відомо, тому він взяв сховані у шафі грошові кошти останньої у сумі 150 доларів США та 26 000 грн. У подальшому вийшов з будинку, закривши його на ключ, а ключ поклав на його місце зберігання. В цей же день виїхав до м. Херсон на сезонні роботи. Дозвіл у потерпілої брати ці кошти він не отримував. Через кілька місяців повернувся до смт. Калінівка та був затриманий працівниками поліції з приводу крадіжки, в подальшому йому сказали чекати виклику до поліції, він півтора місяці прочекав, слідчий його не викликав і він поїхав знову до м. Херсон на сезонні роботи. Про те, що його оголосили в розшук дізнався вже під час затримання. У вчиненому щиро кається та шкодує про вчинене, готовий відшкодувати потерпілій завдані збитки.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки).
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання скарг не надходило, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що злочин було вчинено під час іспитового строку та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Крім, того відповідно до вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_4 до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Обухівського районного суду Київської області від 11.06.2014.
Підстав для застосування ст. 69 та 69-1 КК України судом не встановлено.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня проголошення вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України та з врахуванням п. 26 Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового провадження за цим вироком, слід зарахувати у строк покарання.
Судові витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.
З урахуванням призначеного судом покарання запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін та продовжити, але не більше як на 60 діб.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Обухівського районного суду Київської області від 11.06.2014, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.06.2020.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.04.2020 до 15.06.2020.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та продовжити, але не більше як на 60 діб.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7 -Тьолушкіна