Справа № 183/2840/19
№ 1-кп/183/550/20

У Х В А Л А
23 січня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
обвинувачених ОСОБА_3 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 - передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України.
27 березня 2019 року та 17 квітня 2019 року під час здійснення досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор заявив клопотання про продовження дії обраного щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, вважаючи, що ризики передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання існують і на цей час, враховуючи, що обвинувачені скоїли злочини, які відносяться до категорії тяжких, при цьому, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочину одразу після звільнення з місць позбавлення волі та не має міцних соціальних зв`язків, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні ряду злочинів і в цей же час в провадженні суду наявні щодо ОСОБА_3 , ще кримінальні провадження, а тому вважає неможливим до них застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисним та в чергове просив змінити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на раніше вже зазначені ним обставини, а саме те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент скоєння даних злочинів є особами, що раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки та постійні місця мешкання, ОСОБА_3 одружений та має на утриманні неповнолітніх дітей.
Захисник обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_13 проти задоволення клопотання прокурора відносно його підзахисного ОСОБА_8 не заперечував, а стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - підтримав думку їх захисника - адвоката ОСОБА_12 .
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , кожний окремо, підтримали думку адвоката ОСОБА_12 .
Прокурор наполягав на задоволенні його клопотання, проти зміни запобіжного заходу заперечував.
Потерпілий ОСОБА_11 підтримав заявлене прокурором клопотання.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, вважає
за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , оскільки вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , спливає 07 лютого 2020 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, оскільки на даний час судом не допитані обвинувачені, потерпілі, свідки, не досліджувались всі письмові докази, а тому жодних підстав для зміни обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт на даний час не має, заявлені ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді та на підставі яких був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Обвинуваченим:
- ОСОБА_8 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 20 березня 2020 року включно;
- ОСОБА_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 20 березня 2020 року включно;
- ОСОБА_4 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 20 березня 2020 року включно;
Копію ухвали направити для виконання командиру батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
В задоволені клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення КСУ від 13.06.2019 року № 4-р/2019.
Суддя ОСОБА_1