Справа № 522/6838/20
Провадження №1-кс/522/6722/20
УХВАЛА
29 квітня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, без реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 21.04.2016 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на 5 місяців; 08.11.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на 6 місяців; 04.11.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 3 дні позбавлення волі,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000825 від 27.04.2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000825 від 27.04.2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області лейтенант поліції ОСОБА_6 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000825 від 27.04.2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення майнового характеру, за наступних обставин.

Так, 22 квітня 2020 року приблизно о 06 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинку № 31 по проспекту Гагаріна в м. Одесі, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки «Mazda 3» сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та зняв з нього два дзеркала заднього огляду, вартістю 200 гривень кожне.

В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 400 гривень.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

28 квітня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечував, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні слідчого, прокурором не доведені, ОСОБА_5 визнає свою провину, намірів переховуватися від органу слідства чи суду, впливати на свідків не має.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. При цьому, ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені у клопотанні слідчого, проте вважав, що достатнім та допустимим запобіжним заходом відносно нього буде домашній арешт.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 22.04.2020 близько 06 години виявив викрадення дзеркал заднього огляду з автомобілю марки «Mazda 3» сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , та папірець з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ;

- протоколом огляду мобільного телефону марки «NOKIA» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім карта мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Санкцією ч. 2 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, родини та утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, та відповідно підтверджує наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчим суддею, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на свободі, підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до довідки про наявність судимостей ОСОБА_5 неодноразово вчиняв аналогічні кримінальні правопорушення, а саме крадіжки та грабежі, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.

ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 2 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нові злочини.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року тобто у сумі 21020,00 гривень.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеські області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.06.2020 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 27.04.2020 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 21020,00 гривень (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/6722/20.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 30.04.2020 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1