Справа № 369/6803/20
Провадження №1-кс/369/1439/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 01.02.2019, за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 31.01.2019 року о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи в торговому залі мегамаркету ТОВ «АМІАТА», який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Дніпропетровське шосе, 1, буд. 16, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, таємно викрала належні ТОВ «АМІАТА» товарно-матеріальні цінності, а саме: йогурт LVK Milk чорничний 2,5%, 350, який матеріальної цінності не представляє, двоє трусів Key жіночі р. М, вартістю 188 гривень 87 копійок за одні, загальною вартістю 377 гривень 74 копійки, шкарпетки Conte Elegant Comfort жіночі р. 25, вартістю 50 гривень 15 копійок, шкарпетки Conte жін. Comfort р. 23 034 сірий, вартістю 50 гривень 15 копійок, олію Flora Secret какао 30 мл., вартістю 35 гривень 38 копійок, сховавши під кофту.
Після чого, утримуючи вищевказаний товар, ОСОБА_4 , пройшла через касову зону не розрахувавшись за нього, та направилась до виходу з магазину, при цьому виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогла завершити злочин із причин, які не залежали від її волі, оскільки була затриманою працівниками охорони, внаслідок чого потерпілому ТОВ «АМІАТА» завдано матеріальну шкоду у розмірі 528 гривень 20 копійок.
01.02.2019 року громадянку ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці).
У вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Підгірці, Обухівського району Київської області, українка, громадянка України, маюча середню освіту, не працююча, розлучена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: оглядом місця події від 31.01.2019, допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до злочинів середньої тяжкості за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
Вжитими під час досудового розслідування заходами встановити місце знаходження підозрюваної ОСОБА_4 не представилось можливим, місце її перебування на даний час залишається не встановленим, що свідчить про те, що остання переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає слідству з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, 16.03.2019 підозрювана ОСОБА_6 оголошена в розшук.
На даний час місце знаходження ОСОБА_4 невідоме, від органів досудового розслідування та суду вона переховується.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

Підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років позбавлення волі. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- місце знаходження ОСОБА_4 невідоме, від органів досудового розслідування та суду вона переховується.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальний ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 у разі застосування щодо неї запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладене, щодо ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваною передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваною нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш, м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеного ризику, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрювану можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваної ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання переліченого вище ризику та забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому слідчий просив підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підгірці, Обухівського району Київської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрювана проти вимог клопотання заперечувала, та просили відмовити в задоволенні клопотання.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної ОСОБА_10 винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, даних про її особу, наявністю у неї місця реєстрації та постійного проживання в Київській області, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні слідчого СВ Києво - Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 01.02.2019, за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підгірці, Обухівського району Київської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 23 червня 2020 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду з території Київської області та м. Київ.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1