Справа № 694/469/20 Провадження №1-кс/694/191/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу

09.04.2020 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000260 від 04 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

09.04.2020 слідчий СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні слідчого відділення Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000260 від 04.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.04.2020 близько 16.00 години ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі BМW-530D держ. знак № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 приїхали в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області та зупинились поблизу бази ТОВ «АгроРось», на якій проходило завантаження автомобілів товарно-матеріальними цінностями.

У подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно і за попередньою змовою між собою, маючи на меті викрадення чужого майна, на автомобілі BМW-530D держ. знак № НОМЕР_1 почали переслідувати автомобіль "КАМАЗ" р.н. НОМЕР_2 з автопричіпом, у якому знаходилися товаро-матеріальні цінності ТОВ «АгроРось». Приблизно о 19.40 год 20.00 год., наздогнавши вказаний автомобіль на автодорозі сполученням м. Корсунь- Шевченківський с. Тарасівка, неподалік від с. Тарасівка Звенигородського району Черкаської області, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та в тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, проникли до причіпу вантажного автомобіля «КАМАЗ - 45143» д.н.з. НОМЕР_2 , звідки таємно, з корисливих мотивів, викрали майно ТОВ «АгроРось», а саме засоби захисту рослин на загальну суму 142 603 гривень.

09.04.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того вказує, щовідповідно до вимог п.4 ч.1ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України, які слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий СВ Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час. Вказували на необґрунтованість ризиків наведених у клопотанні.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: протокол огляду місця події від 04.04.2020 та фототаблиця до нього; протокол огляду місця події від 04.04.2020 та фототаблиця до нього; повідомленням ТОВ «АгроРось від 07.04.2020; показання свідка ОСОБА_10 від 04.04.2020; протокол обшуку автомобіля BMW 530 D д.н.з. НОМЕР_1 від 08.04.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження.
При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).
Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, особа може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, спотворення та приховування доказів, які викривають його у вчиненні злочину, перешкоджатиме досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, змушуючи їх свідчити на його користь, вчинюватиме інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, можна стверджувати, що подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.
Матеріали клопотання не містять даних про те, що підозрюваний чинить перешкод слідству, навпаки підозрюваний не заперечує своєї причетності до вчиненого. Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а прокурором протилежного не наведено.
Частиною 1 ст. 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19.11.2012 в п. 62 зазначив: «Суд наголошує, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).
ЄСПЛ визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).
Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).
Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор та слідча не довели наявності таких підстав.
Крім того слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання де він проживає з дружиною і малолітньою дитиною і зможе перебувати під домашнім арештом. Крім того, ОСОБА_6 має постійне місце роботи.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу пересування, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає та можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання.
Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Запобіжний захід обирається в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, ч. 2 ст. 187, 188 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод»,-
у х в а л и в:

клопотання слідчого СВ Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000260 від 04 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дняз застосуванням засобу електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, прокурора та суду за першою вимогою;
- заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 20 год 00 хв. до 07 год 00 хв. наступного дня;.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
- носити електронний засіб контролю.
Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк запобіжного заходу рахувати протягом 60 діб з 09.04.2020 по 07.06.2020 включно.
Строк дії ухвали - до 07.06.2020 р. включно.
Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з застосуванням засобу електронного контролю направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1