справа № 166/673/20
номер провадження 1-кс/166/260/20
У Х В А Л А

про арешт майна

17 липня 2020 року смт. Ратне

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ратне клопотання начальника СД Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із заступником керівника Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 08.07.2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

09.07.2020 року до Слідчого судді надійшло клопотання начальника СД Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із заступником керівника Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 07.07.2020 року близько 16 год. 00 хв. у лісопосадці, поблизу с. Жиричі Ратнівського району Волинської області було виявлено автомобіль марки «ЗИЛ 131», з ознаками заміни (знищення) номера кузова. 08.07.2020 року в період часу з 15:00 год. по 16:30 год., автомобіль марки «ЗИЛ 131», зеленого кольору, вилучено та передано на відповідальне зберігання уповноваженій особі ПОРВ (з м.д. н.п. Ратне).

При огляді автомобіля марки «ЗИЛ 131» було виявлено номер кунгу № НОМЕР_1 . При огляді кузова автомобіля, у місці розташування VIN-коду, виявлено сліди пошкодження у вигляді подряпин та потертостей, що унеможливлює його ідентифікацію.

08.07.2020 року вказаний автомобіль було визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні та на даний час він знаходиться на спеціальному майданчику ПОРВ (з м.д. н.п. Ратне) ГОРВ. Власника чи користувача вказаного автомобіля на даний час досудовим розслідуванням не встановлено.

Враховуючи те, що в ході проведення розслідування, було встановлено, що вилучений автомобіль є предметом вчинення злочину, зберіг на собі сліди, які дають підстави вважати, що відбувалось можливе втручання, знищення номера двигуна, на підставі цього визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, з метою належного розслідування даного кримінального провадження та прийняття законного кінцевого процесуального рішення, враховуючи, що є необхідність у використанні вказаного транспортного засобу для проведення подальших слідчих дій, а саме можливого проведення ряду інженерно-транспортних експертиз, начальник сектору дізнання вважає за необхідне забезпечити його зберігання шляхом накладення арешту на дане майно, що відповідає, на його думку, критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Начальник сектору дізнання та прокурор, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань не надіслали.

Відповідно до ч.1 ст.172 КК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, Слідчий суддя дійшов висновку, що в його задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, згідно ч.3, ч.11 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно п.3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

При цьому, як встановлено Слідчим суддею при розгляді клопотання про арешт майна, власника чи володільця автомобіля, арешт на який пропонується накласти начальником сектору дізнання за погодженням з прокурором, не встановлено.

Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається, що 08.07.2020 року старшим інспектором СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було проведено огляд автомобіля марки ЗИЛ 131», зеленого кольору.

Так, згідно ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Ч.3 ст. 233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Беручи до уваги зазначені норми КПК України, врховуючи, що володілець вказаного транспортного засобу не встановлений, дозволу на проникнення до вказаного володіння органу досудового розслідування ніхто не надавав, а прокурор та слідчий за погодженням з прокурором після проведення огляду не зверталися до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, Слідчий суддя вважає, що в працівників органу досудового розслідування не було правових підстав для проведення огляду та вилучення вказаного транспортного засобу.

Разом з тим, Слідчий суддя бере до уваги й ту обставину, що начальник сектору дізнання та прокурор не забезпечили явку в судове засідання для підтримання вказаного клопотання та з`ясування вищенаведених питань.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах клопотання відсутні підстави для накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-131», номер кунгу № НОМЕР_1 , без VIN - коду, Слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слід відмовити.

Керуючись ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України, Слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання начальника СД Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із заступником керівника Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-131», номер кунгу № НОМЕР_1 , без VIN-коду, що був вилучений при проведенні огляду від 08.07.2020 року відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

.