Справа № 567/1410/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000379 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Грем`яче Острозького району Рівненської області, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України

встановив:

11 листопада 2019 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0214, що знаходиться на території Грем`яцької сільської раді Острозького району Рівненської області, яка згідно договору суборенди перебуває у користуванні Приватного Акціонерного Товариства «Троянівське», код ЄРДПОУ 38, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу та за допомогою фізичної сили рук зірвав з стебел качани із насінням кукурудзи, які помістив до полімерних мішків, чим намагався вчинити крадіжку майна, що належить ПрАТ «Троянівське», а саме 412 штук качанів кукурудзи, загальна вага зерна, яких становить 64 кілограми, вартістю 4 грн. за 1 кілограм, чим спричинив названому товариству майнову шкоду на загальну суму 256 грн., однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, так як був виявлений та затриманий ОСОБА_6

10.01.2020 року між представником потерпілого ПрАТ «Троянівське» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтвердив, що завдані в результаті вчинених кримінального правопорушення збитки відшкодовані для ПрАТ «Троянівське» в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода виконана сторонами, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду. У вчиненому щиро розкаявся.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення із обвинуваченим, просив її затвердити та пояснив, що укладення угоди є добровільним, на нього не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Підтвердив, що збитки завдані ПрАТ «Троянівське» обвинуваченим відшкодовані в повному обсязі.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, що передбачена ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що існують обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , що дає можливість прийти до висновку про доцільність призначення йому визначеного сторонами угоди виду покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, за якою йому належить призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.4 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується та п.5 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.

Керуючись ст.314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в :

затвердити угоду від 10.01.2020 року про примирення, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази пластикове відро та полімерний мішок, які зберігаються в камері схову Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - знищити; 64 кг. насіння кукурудзи, 412 пустих качанів кукурудзи в чотирьох полімерних мішках - вважати повернутими ПрАТ «Троянівське».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1