Справа № 567/1127/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Межиріч Острозького району Рівненської області, громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України є таким, що не має судимості
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України
встановив:
18 вересня 2017 року близько 01 години ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, проник до підсобного приміщення звідки викрав належне на праві власності ОСОБА_6 наступне майно: точильний станок радянського виробництва потужністю 180 кВт вартістю 550 грн. та електродвигун потужністю 1,1 кВт вартістю 1000 грн., всього викравши майна ОСОБА_6 на загальну суму 1550 грн.
Повторно, в ніч з 23 на 24 грудня 2017 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до території господарства ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження шибки віконного скла та віджиму металевої решітки проник у підсобне приміщення за вищевказаною адресою, звідки викрав 10 котушок мідного дроту загальною вагою 15 кг. вартістю 125 грн. за 1 кг., на загальну суму 1875 грн., електродвигун потужністю 0,6 кВт вартістю 865 грн., 7 метрів чотирьохжильного мідного кабелю січенням 0,5 мм., вартістю 39 грн. 60 коп. за 1 метр на загальну вартістю 277 грн. 20 коп., що належало на праві власності ОСОБА_8 , всього викравши майна ОСОБА_8 на загальну суму 3017 грн. 20 коп.
Повторно, в ніч з 25 на 26 квітня 2018 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до території господарства ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка проник у підсобне приміщення, звідки викрав електродвигун потужністю 3 кВт. вартістю 1950 грн., що на праві власності належить ОСОБА_10 .
Повторно, в ніч з 05 квітня на 06 квітня 2019 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до території господарства ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом часткового демонтування віконної рамки проник у приміщення літньої кухні, звідки викрав зірвавши з стіни алюмінієвий рукомийник об`ємом 3 л. вартістю 50 грн. та, шляхом демонтування з домашньої печі, алюмінієвий котел вагою 20 кг. вартістю 22 грн. за 1 кг. як брухт алюмінію на загальну суму 440 грн., що на праві власності належало ОСОБА_11 , всього викравши майна ОСОБА_11 на загальну суму 890 грн.
Повторно, на початку лютого 2019 року (точного дати не встановлено) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до території Межиріцької сільської ради, яка розташована за адресою: с.Межиріч Острозького району Рівненської області, вул. Вигін, 1А, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка проник у підсобне приміщення, що знаходилось на другому поверсі приміщення сільської ради звідки викрав належне на праві власності ОСОБА_12 наступне майно: кутову шліфувальну машину марки «ДНІПРО-М МШК-1250» вартістю 762 грн. 60 коп. та два електроподовжувачі вартістю 464 грн. за 1 шт. на загальну суму 928 грн., всього викравши майна ОСОБА_12 на загальну суму 1690 грн. 60 коп.
Повторно, в середині квітня 2019 року (точного дати не встановлено) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до території господарства ОСОБА_13 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка проник у підсобне приміщення, звідки викрав бензокосу марки «КЕДР БГ 4300» вартістю 1553 грн. 53 коп., яка належала ОСОБА_4 .
Повторно, в ніч з 02 на 03 червня 2019 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до території господарства ОСОБА_14 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка проник у житловий будинок, звідки викрав електричний чайник марки «Saturn ST-EK 8010» вартістю 112 грн., морозильну камеру марки «FORON dkk 110» вартістю 1915 грн., ноутбук марки «ASUS К50с» вартістю 1038 грн. 33 коп., що належали ОСОБА_14 , всього викравши майна ОСОБА_14 на загальну суму 3065 грн. 33 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України винним себе визнав повністю, підтвердив, що вчинив злочини за обставин, у спосіб та час, вказані в обвинувальному акті.
Пояснив, що протягом останніх трьох років він періодично вчиняв крадіжки майна із підсобних приміщень в с.Межиріч Острозького району Рівненської області.
Так, в середині вересня 2017 року він вирішив проникнути до підсобного приміщення ОСОБА_15 , що у с.Межиріч Острозького району Рівненської області, оскільки йому було відомо що там ніхто не проживає, а власники приїжджають лише у вихідні та святкові дні.
У нічний час, взявши із свого господарства металеву фомку і трапчану сумку, він пішов до господарства ОСОБА_15 , переліз через металеві, зачинені ворота на територію господарства. Зайшовши за житловий будинок, він помітив гаражне приміщення. Підійшовши до вхідних дверей, він помітив, що двері закриті на навісний замок. За допомогою фомки він зірвав скобу та від`єднав навісний замок та відчинив двері. Зайшовши у гаражне приміщення та підсвітивши ліхтариком, він викрав точильний станок, який поклав у свою сумку, також на підлозі він виявив електродвигун, який також викрав. Всі викрадені речі він відніс до свого місця проживання.
Наступного дня з електродвигуна та з точильного станка він від`єднав резинову ізоляцію, яку поряд із своїм підсобним приміщенням на пагорбі випалив і від`єднав мідні дроти. Потім це все відніс до пункту приймання металобрухту, який розташований у м.Острог Рівненської області. Виручені кошти він витратив на власні потреби.
Окрім того, приблизно в кінці грудня 2017 в нічний час він вирішив проникнути до гаражного приміщення ОСОБА_16 , який проживає неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у с.Межиріч Острозького району Рівненської області. Взявши з собою невеликий мішок та розкладний ніж, він прийшовши до даного господарства та переліз через металеву сітку. Після цього, підійшов до тильної сторони підсобного приміщення зі сторони земельної ділянки. Підсвітивши у вікно, він помітив, що з середини вікно обладнане металевою решіткою. Тоді він від`єднав скло з рамки вікна та відігнув металеву решітку від себе, таким чином зробив собі отвір, через який проник всередину підсобного приміщення. По правій стороні від вікна він помітив дерев`яну шафу на полицях якої помітив велику кількість котушок з мідним дротом. Із вказаної шафи, він викрав 10 котушок з мідним дротом. Після чого на верхній частині краю вхідних дверцят, він помітив моток із мідним кабелем, якого також викрав. В іншій кімнаті даного приміщення він виявив електродвигун, якого також вирішив викрасти. Він перекинув його на вулицю через отвір решітки. В подальшому, він поставив скло вікна на місце, все викрадене він відніс до себе додому де заховав у сараї. Наступного дня, він від`єднав від електродвигуна мідну ізоляцію, демонтував десять котушок та мідний кабель. Після цього, увесь мідний метал відніс до пункту приймання металобрухту, що у м.Острог Рівненської області. Виручені кошти витратив на власні потреби.
Наприкінці квітня 2018 року, він вирішив проникнути до підсобного приміщення ОСОБА_9 , що у с.Межиріч Острозького району Рівненської області.
У нічний час, із свого господарства, він взяв металеву фомку, трапчану сумку, розвідний ключ та пішов до господарства Добруцького. Обійшовши подвір`я із задньої сторони двору та відчинивши дерев`яну хвіртку, він проник на подвір`я та пішов до сараю, що розташований по лівій стороні від житлового будинку. Вхід до сараю здійснювався через одностворчі двері, які були зачинені на клямку та навісний замок. За допомоги металевої фомки він зірвав скобу запірного пристрою, де висів замок і таким чином відчинив вхідні двері до сараю. Зайшовши у приміщення, він помітив циркулярний станок, в нижній стороні якого було прикріплено електродвигун. За допомоги розвідного ключа він відкрутив гайки і таким чином від`єднав мотор від корпусу циркулярного станка та викрав його. Потім він вийшов з приміщення сараю, прикрив вхідні двері та вийшов з подвір`я через ту саму дерев`яну хвірточку і пішов до себе додому через луг та земельні ділянки.
Наступного дня він шляхом демонтування від`єднав мідні дроти з середини корпусу електродвигуна та відніс до пункту приймання металобрухту, що у м.Острог Рівненської області. Виручені кошти витратив на власні потреби.
На початку квітня 2019 року, у нічний час, він вирішив проникнути на територію господарства ОСОБА_11 , що у с.Межиріч Острозького району Рівненської області, що розташоване неподалік місцевого ставка.
Взявши сумку та металеву фомку, зайшовши зі сторони земельної ділянки, він проник на територію подвір`я ОСОБА_17 . На території господарства він підійшов із тильної сторони літньої кухні, де за допомоги металевої фомки припідняв рамку вікна від основи, внаслідок чого від`єднав нижню частину вікна, де обпер її об нижню стіну приміщення кухні. Після цього, через отвір проник у середину літньої кухні звідки викрав алюмінієвий казан, який знаходився на плиті, та алюмінієвий рукомийник округлої форми, який був прикручений до стіни.
Наступного дня, за допомоги молотка, він розбив на маленькі куски алюмінієвий казан та рукомийник, які відніс до пункту приймання металобрухту, що у м.Острог Рівненської області, однак пункту металобрухту вже не було, тому він продав даний алюміній якомусь чоловікові за 200 грн., які витратив на власні потреби.
В середині квітня 2019 року, у вечірній час він проходив по вулицях с.Слобідка Острозького району, з метою відшукати господарства в яких ніхто не проживає, щоб туди проникнути і звідти щось цінне викрасти. Помітивши одне із таких господарств, він зайшов на територію подвір`я, шляхом відчинення металевої хвіртки зі сторони автодороги. Зірвавши скобу, на якій висів навісний замок, він відчинив вхідні двері підсобного приміщення та зайшов у середину, де помітив бензокосу «Кедр» зеленого кольору, яку викрав.
Викрадену косу зберігав у себе дома і час від часу користувався нею за призначенням.
На початку лютого 2019 року, у нічний час, він вирішив проникнути до Межиріцької сільської ради, оскільки знав, що в приміщенні сільської ради можна зайти з тильної сторони і там є цінні речі. Тому, взявши із собою металевий крючок, він пішов у напрямку приміщення сільської ради. Прийшовши до вхідних дверей, він помітив навісного замка, який висів на двох скобах. Переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, він зірвав одну скобу та знявши навісний замок, зайшов у середину, де відчинивши ще одні двері, шляхом їх часткового пошкодження, опинився в актовій залі. Піднявшись по східцях на другий поверх, навпроти нього з лівої сторони були двері світлого кольору до яких він підійшов. В подальшому за допомогою металевого крючка, у верхній половині дверей, він зірвав скобу на якому висів навісний замок після чого таким чином зумів відчинити двері. Відчинивши двері, він зайшов у кімнату, в якій були різні ремонтні матеріали, з якої він викрав два електроподовжувача та шліфувальну машину. Наступного дня, з двох електроподовжувачів він випалив мідну ізоляцію, яку в подальшому здав на металоскупку у м.Острог.
На початку червня 2019 року, у нічний час, він проходив по вулицях с.Межиріч Острозького району, з метою відшукання господарств в яких ніхто не проживає, щоб туди проникнути і звідти щось цінне викрасти. Так, проходячи по вулиці Засаддя в с.Межиріч, помітив одне із таких господарств. Відчинивши хвірточку, він помітив, що на дверях житлового будинку із зовнішньої сторони висить навісний замок. За допомогою металевого крючка, він зірвав скобу на якій висів навісний замок. Потім, відчинивши вхідні двері, зайшов у середину будинку, де помітив морозильну камеру, яку відразу вирішив викрасти. В одній з кімнат при вході знаходилась дерев`яна тумба, в якій був ноутбук чорного кольору, якого він відразу виніс з будинку. Потім повернувшись назад, він з лавочки викрав електрочайник білого кольору, якого також виніс на вулицю. Взявши пакет із викраденими речами, він пішої до місця свого проживання, звідки хотів взяти металевий візок і повернутись за морозильною камерою. Прийшовши додому, викрадені речі він заховав, а з підсобного приміщення дістав металевий візок і пішов назад до вищевказаного господарства, звідки власними зусиллями виніс морозильну камеру та помістив її на металевий візок. Потім причинивши вхідні двері будинку, він вивів візок з подвір`я на дорогу і пішов додому.
У вчиненому щиро кається та обіцяє подібного не вчиняти.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в судове засідння не з`явились. В поданих на адресу суду заявах просять здійснювати розгляд справи в їх відсутності. Вказують, що їм відомий зміст обвинувачення ОСОБА_5 та виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень ними не оспорюються, а тому вважають недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та їм відомо, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Зазначена позиція є добровільною та не є наслідком застосування погроз чи примусу. При вирішенні питання про покарання щодо ОСОБА_5 покладаються на думку суду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що проживає в АДРЕСА_4 . На одній вулиці із ним, за адресою АДРЕСА_4 проживає його двоюрідний брат ОСОБА_13 , який працює водієм міжнародних перевезень та часто не буває вдома. Зазначив, що коли ОСОБА_13 немає вдома, то він наглядає за його будинком, зокрема час від часу скошує траву на його подвір`ї. Вказує, що скошував траву належною йому бензокосою «КЕДР БГ 4300», яку інколи залишав у підсобному приміщенні на території господарства ОСОБА_13 .
В квітні 2019 він приїхав до господарства ОСОБА_13 , щоб забрати свою бензокосу та побачив, що на дверях у підсобне приміщення зірвана скоба і навісний замок. Коли він зайшов всередину даного приміщення, то виявив зникнення своєї бензокоси. Вказав, що дану бензокосу він придбав в 2016 році за 1700 грн.
При вирішенні питання про покарання щодо ОСОБА_5 покладається на думку суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінальних правопорушень за вказаними епізодами, вартість викраденого майна, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованих йому злочинах, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчинених діянь, прокурор, обвинувачений та потерпілі вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження та приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення по даних епізодах знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.
Аналізуючи покази обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає їх допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, оскільки вони не суперечать один одному, співвідносяться між собою та узгоджуються в деталях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інші приміщення та житло, вчинене повторно.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інші приміщення та житло, вчинене повторно.
Одночасно, при вирішенні питання про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованих злочинів, суд враховує позицію щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду № 13-14кс18 від 18 квітня 2018 року, згідно правового висновку якої проникнення як кваліфікуюча ознака передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). Відповідно до даного правового висновку, якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним.

Водночас, під час судового розгляду встановлено спрямованість умислу ОСОБА_5 на заволодіння чужим майном, що є характерним для основного складу крадіжки, який в ході судового розгляду пояснив, що умисел на проникнення в житло потерпілих та підсобні приміщення в нього виник саме з метою заволодіння чужим майном. Окрім того, обвинувачений проник до підсобних приміщень та житла потерпілих шляхом відкриття дверей та вікон, які були зачинені, за допомогою заздалегідь пристосованих знарядь, і умисел на проникнення до зазначених приміщень у обвинуваченого виник поза їх межами.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України кваліфікуються як тяжкі злочини, за вчинення яких не передбачено інших видів покарання окрім позбавлення волі.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_18 , 2017 року народження.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, оскільки, якщо повторність злочинів, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України передбачена як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
З досудової доповіді, складеної Острозьким РС філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, вбачається що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за умисні корисливі злочини та знову вчинив аналогічні злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст.89 КК України, ОСОБА_5 є таким, що не має судимості. Водночас, згідно вимоги ДІАЗ, копії вироку Острозького районного суду Рівненської області від 01.04.2015 встановлено, що ОСОБА_5 був судимий 12.05.2008 Острозькиим районним судом Рівненської області за ч.2 ст.162 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки, 01.04.2015 Острозьким районним судом за ч.2 ст.185 КК Укрїни до покарння у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік.
Таким чином, обставини справи свідчать про те, що незважаючи на неодноразове застосування щодо ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, ігнорувавши таким чином довіру суду щодо його звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд вважає, що вказані обставини свідчать про неможливість повторного звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, оскільки така міра не була стримуючою для попередження вчинення ним нових злочинів.
Водночас, з урахуванням всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, при цьому дані про особу обвинуваченого та наявність пом`якшуючої покарання обставини не свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання чи істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, та враховуються судом при призначенні йому покарання в мінімальних межах визначених санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Також суд вважає, що навіть при наявності пом`якшуючої покарання обставини до ОСОБА_5 слід застосувати кінцеве покарання у виді позбавлення волі, оскільки характеризуючі його особу данні та факти неодноразового вчинення ним злочинів вказують на те, що він є небезпечним для суспільства і перешкодити вчиненню ним нових злочинів та виправити його поведінку можливо лише через обмеження його прав і свобод шляхом ізоляції від суспільства.

При цьому, суд бере до уваги і те, що ОСОБА_5 за невеликий проміжок часу вчинив сім умисних тяжких злочинів, що свідчить про його небажання поважати закон та вважає за необхідне обрати покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки інше, більш м`яке покарання не забезпечать виправлення й перевиховання обвинуваченого.

Одночасно, суд вважає, що щодо ОСОБА_5 відсутні такі пом`якшуючі обставини, як щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки частина викраденого майна, яка була виявлена за місцем проживання ОСОБА_5 , була видана ним тільки у зв`язку з тим, що до нього у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження з`явились працівники поліції та бере до уваги і те, що протягом часу досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 не вчиняв жодних дій для відшкодування шкоди потерпілим.

Дане покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу не надходило та суд не вбачає підстав для його обрання.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових трасологічних, товарознавчих, комп"ютерно-технічних експертиз по даному кримінальному провадженню становлять 6594,42 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.4, 5 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям, майно, що не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Керуючись ст.ст.100, 124, 369-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць.
Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_5 з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 6594,42 (шість тисяч п"ятсот дев"яносто чотири) грн. 42 коп. витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.
Речові докази у справі: два гіпсові зліпки із перекопійованими двома слідами взуття, поміщені до сейф-пакету Експертної служби МВС України №2018229, два сліди пальців рук поміщені до сейф-пакету Експертної служби МВС України №3673428, чотири сліди пальців рук поміщені до сейф-пакету Експертної служби МВС України №3673429, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили - знищити;
- пару кросівок та пару черевиків, які поміщені до сейф-пакету Експертної служби МВС України №2018228 після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 ;
- електричний чайник марки «Saturn ST-EK 8010», поміщений до сейф-пакету Експертної служби МВС України №3237353, ноутбук марки «ASUS К50с» поміщений до сейф-пакету Експертної служби МВС України №3094811, морозильну камеру марки «FORON dkk 110», які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - повернути ОСОБА_14 ,
- кутову шліфувальну машинку марки «ДНІПРО-М МШК-1250», яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, поміщену до сейф-пакету Експертної служби МВС України №3237353 - повернути ОСОБА_12
- бензокосу марки «КЕДР БГ 4300», яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_4
- два алюмінієвих кабелі з ізоляційною обмоткою, резинову ізоляцію від мідного кабелю, поміщені до поліетиленового мішка, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області - повернути ОСОБА_8
- засоби особистої гігієни: шампунь «Чистая линия», гель для душа «Camay», лак для волосся «Suset», щоденні прокладки марки «Bella», джинсові штани марки «Cisco», металевий візок, металевий ніж, розвідний ключ, металевий гвоздодір, металевий крючок - вважати повернутими ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1