Справа № 207/4251/15-к
Провадження № 1-кп/209/212/20
У Х В А Л А

15 червня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за 0000916, відносно обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, працював в Дніпродзержинському управлінні по експлуатації газового господарства, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був засуджений:

- 27 червня 2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14 квітня 2009 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покарання, призначене вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2008 року і остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився із місць позбавлення волі 25 червня 2011 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк застосування якого продовжувався судом до 19 червня 2020 року.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , обгрунтовуючи його тим, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, і на даний час існують ризики передбачені 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України:

- переховування від суду, оскільки він обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину і усвідомлює відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини;

- незаконного впливу на потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час не надали показань, оскільки ОСОБА_8 знає про місце їх мешкання, перебування, у зв`язку з тривалим проживанням та спілкуванням з потерпілими і свідками, має уявлення про їх звички та круг знайомств;

- вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_8 не має постійного місяця мешкання, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за скоєння тяжких кримінальних правопорушень, на сьогоднішній день обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінальних правопорушень, що свідчить про стійку асоціальну поведінку обвинуваченого та надає можливість стверджувати про існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику.

Прокурор вважає, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам, а тримання його під вартою у повній мірі буде відповідати меті, з якою застосовується цей винятковий вид запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримувала заявлене клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Наполягає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не зможе забезпечити запобігання вказаним нею ризикам.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримували клопотання прокурора щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що прокурором не доведено наявність вказаних у клопотанні ризиків щодо ухилення обвинуваченого від суду, можливого впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Вважає також, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню вказаних ризиків та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказує, що за замах на вбивство не може бути призначено більше двох третин покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією п.1 ч.2 ст. 115 КК України. З урахуванням «Закону Савченко» ОСОБА_8 майже відбув таке покарання, оскільки з 3 липня 2015 року знаходиться під вартою. Просить застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. При цьому захисник посилається на ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року ("закон Савченко") щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Захисник також посилається на ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року, який підлягає застосуванню щодо обвинуваченого ОСОБА_8 де передбачено, що у разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який. В разі звільнення його з під варти він буде мешкати разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 ., проти чого вона не заперечує.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Розглядаючи питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 162 КК України, за які може бути призначено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі.
ОСОБА_8 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, немає зареєстрованого місця проживання та сталих соціальних зв`язків, має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості за раніше скоєні тяжкі кримінальні правопорушення тому суд вважає, що на даний час продовжує існувати ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, суд вважає, що на даний час значно зменшились вказані прокурором ризики щодо переховування ОСОБА_8 від суду та його можливого впливу на недопитаних свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 тривалий час з 3 липня 2015 року знаходиться під вартою у цьому кримінальному провадження і до нього підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року ("закон Савченко").
На думку суду, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків.
З урахуванням зазначеного вище суд вважає можливим змінити раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Керуючись статтями 176-178, 181, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Змінити раніше обраний відносно обвинуваченого за ч.1 ст. 162 та ч. 3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт на строк шістдесят днів до 13 серпня 2020 року, заборонивши йому з 21 години до 06 години залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з під варти негайно в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 в період застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 направити для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Дніпродзержинської місцевої прокурорів - прцесуальних керівників у кримінальному провадженні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3