Справа № 357/6441/20
У Х В А Л А

08 липня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Білоцерівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002513 від 23.06.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002513 від 23.06.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України про арешт майна, мотивоване наступним.

Старший слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт майно, із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати, як добросовісним набувачам, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дій щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців), а саме: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 146,9, кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , так як вказаний будинок може бути використана як докази у кримінальному провадженні, може бути предметом злочину, речовим доказами, а тому наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, врховуючи заяву та доводи слідчого на які останній посилається в клопотанні, який просив задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в провадженні слідчого віддлілу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002513 від 23.06.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, надійшла заява від ОСОБА_6 , з приводу спроб заволодіння належним їй та чоловіку нерухомим майном.

В ході проведення досудового розслідування, зокрема допиту потерпілого ОСОБА_5 , було встановлено, що 21 листопада 2007 року, між ним з одного боку та КБ «Надра Банк» було укладено кредитний договір №971/П/33/2007/840, згідно умов якого потерпілий отримав грошові кошти на умовах кредитування по програмі банку «Житло дітям» у розмірі 162000,00 доларів США, цільовим призначенням яких було придбання житлового будинку АДРЕСА_1 . На забезпечення виконання вказаних зобов`язань, того ж дня, було укладено договір іпотеки №6761, згідно умов якого, в іпотеку КБ «Надра Банк» було передано вказаний вище будинок. Згідно умов договору, щомісячний платіж станови 2351,15 доларів США, всього згідно графіку платежів 121 платіж, строк виконання зобов`язання 21.11.2017 року. З моменту укладення договору, потерпілий щомісячно сплачував мінімальний платіж згідно договору, сукупна сума здійснених платежів становить 190512,00 доларів США. У серпні 2014 року, у звязку з оголошенням банкрутства банку «Надра», платежі потерпілий вносити перестав, чекаючи звязку з банком, для можливості зясування питань щодо подальшого порядку погашення заборгованості, однак відділення банку зачинилися, представники банку повідомили про необхідність чекати подальшого інформування. У травні 2020, а саме 08.05.2020, до потерпілого надійшло СМС повідомлення, з якого вбачалося що його нібито оголошено розшук. В ході телефонної розмови за контактним номером, що був вказаний у СМС, на дзвінок потерпілого відповіла дівчина, котра сповістила що вона є представник якоїсь фінансової компанії, якої саме не повідомила. Вона сказала, що їх компанія тепер нібито є новим кредитором потерпілого та для погашення заборгованості потерпілий повинен сплатити 3 мільйони гривень за кредитним договором, інакше вони відберуть його будинок, в той же час, будь яких сповіщень від банку, інших уповноважених осіб про зміну кредитора, з наданням відповідних документів, потерпілий не отримував.

В ході вивчення інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що 22 квітня 2020 року, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 до реєстру внесено відомості щодо зміни іпотекодержателя з ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

На адресу слідчого надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_5 , про накладення арешту на належне йому нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважає, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна та для збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на об`єкт, а саме: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 146,9, кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Враховуючи, що для зміни власника, тобто укладення договору купівлі - продажу, або іншого договору, який призведе до відчуження будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 146,9, кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а також внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно необхідно не значний час, а тому наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза відчуження даного об`єкту іншим особам, що призведе до затягування досудового розслідування.

Так, згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Ч. 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).
Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, кр.ім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
Так, з матеріалів клопотання, вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що право власності на вказане майно є об`єктом кримінально-протиправного посягання, майно набуте протиправним шляхом, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність накладення арешту на квартиру, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештована квартира була об`єктом кримінально протиправних дій.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, те, що предметом злочинного посягання у кримінальному провадженні, є квартира, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого.
За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості (будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 146,9, кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
Керуючись ст.ст.131,132; 170 -173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002513 від 23.06.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України про арешт майна- задовольнити.
Накласти арешт на майно, із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати, як добросовісним набувачам, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь які нотаріальні, реєстраційні та виконавчі дій щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб (державних та приватних нотаріусів, реєстраторів, виконавців), а саме: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 146,9, кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 .
Підозрюваний, його захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконаню.
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддяОСОБА_1