Справа № 569/8647/19
УХВАЛА

18 грудня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, старшого солдата, водія-електрика диспетчерського пункту військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України,

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду надійшло клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 16 грудня 2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, яке вчинене за таких обставин.

Так, 01 вересня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи поблизу будинків АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , всупереч Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року,порушуючи вимоги «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини,шляхом закладання під бетонну електроопору, незаконно збув ОСОБА_9 психотропну речовину метамфетамінзагальною масою 0,0711г. за що отримав від останнього гроші у невстановленій сумі. У подальшому, ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, повідомив ОСОБА_10 про місцезнаходження закладеної ним психотропної речовини, однак останній не встиг її забрати, оскільки 02.09.2019 поблизу бетонної електроопори по вул. Страклівській м. Дубно Рівненської області о 16 год. 53 хв. вищевказану психотропну речовину метамфетамінзагальною масою 0,0711г. вилучено працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на збут психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори», у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, придбав дві упаковки з маркуванням «CIRRUSduo» в середині кожної з яких знаходилось по чотири пластини з 6-ма таблетками кожна, в загальній кількості 48 таблеток білого кольору з маркуванням «О» із вмістом прекурсору псевдоефедрин у великих розмірах, які незаконно зберігав до 12 вересня 2019 року у автомобілі марки «OPEL» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », реєстрації Республіка Польща, без мети збуту.

У подальшому, 12 вересня 2019 року в період часу з 15 год. 18 хв. по 16 год. 27 хв., в м. Дубно Рівненської області, під час проведення обшуку в автомобілі марки «OPEL» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », реєстрації Республіка Польща, яким користувався ОСОБА_5 , працівниками поліції виявлено та вилучено вищевказані 48 таблеток білого кольору, які в своєму складі містять псевдоефедрин загальною масою 4,416 г., який, відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, та, відповідно до Таблиці 3, яка є додатком до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до великих розмірів прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу/

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів у великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважа', що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних обставин свідчить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на відсутності наведених стороною обвинувачення ризиків. Вказали, що підозра, оголошена ОСОБА_5 необґрунтована. Окрім того зазначили, що ОСОБА_5 працює, є військовослужбовцем, має на утриманні малолітню дитину, дружина знаходиться в декретній відпустці, тому ОСОБА_5 є єдиним членом сім"ї, який працює. З вересня 2019 року ОСОБА_5 на всі виклики слідчого з"являється і тиску на інших осіб у даному кримінальному провадженні не чинить.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000066 від 15.03.2019, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

16 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування стадії розслідування, що має місце у цьому випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 15, ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що на даний час ризики, які б давала підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відсутні.
Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 на усі виклики слідчого з"являвся, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює, є військовослужбовцем, тобто факторів, які б стримали останнього від дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Слідчий суддя вважає, що прокурором зазначена вище обставина не доведена, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Крім того, у силу ст. 177 КПК слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; репутацію підозрюваного.

Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов"язки:
1) прибувати до кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду,
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування із свідками, іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню,
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 18 лютого 2020 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 18 лютого 2020 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Дубенського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області.
Контроль на виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1