Справа № 199/4159/20
ВИРОК
іменем України

25 червня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000481 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2020, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , працюючого не офіційно охоронцем, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утримані матір похилого віку, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що 23.03.2020, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебував поблизу будинку № 76 по вул. Семеринківська в м.Дніпро, де на землі побачив одноразовий медичний шприц, об`ємом 2,0 мл, який на половину заповнений рідиною коричневого кольору. Підібравши вказаний медичний шприц з рідиною коричневого кольору, ОСОБА_3 визначив зазначену рідину для себе, як наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 привласнив знайдений медичний шприц із вказаною рідиною та поклав його до лівої задньої кишені, одягнених на ньому джинсових брюк синього кольору, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі вказаний наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
У той же день, 23.03.2020, приблизно о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись поблизу будинку № 76 по вул. Семеринківська у м.Дніпро, був зупинений працівниками патрульної поліції, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 175-1 КУпАП, а саме «Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях». Під час складання постанови про адміністративне правопорушення від 23.03.2020 серія АА №649510, працівниками поліції було прийнято рішення про проведення первентивних заходів у відповідності до ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: згідно з п. 4 ст. 32 «Перевірка документів» - якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; згідно з п. 2 ст. 34 «Поверхнева перевірка» - поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.
В ході розмови, на запитання працівників поліції чи маються у ОСОБА_3 наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежено чи заборонено, останній відповів, що він зберігає при собі медичний шприц, ємкістю 2,0 мл., заповнений рідиною коричневого кольору на половину, після чого співробітниками поліції було викликано слідчо-оперативну групу Амур - Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
23.03.2020 в період часу з 11 години 35 хвилин до 12 години 00 хвилин, слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,в присутності двох понятих в ході огляду ділянки місцевості біля будинку №76 по вул. Семеринківській в м. Дніпро, ОСОБА_3 добровільно видано одноразовий медичний шприц об`ємом 2,0 мл., на половину заповнений рідиною коричневого кольору, яку після огляду було вилучено.
Дана рідина коричневого кольору, вилучена 23.03.2020 року у ОСОБА_3 1976 р.н., масою 1,3243г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений. Рідина коричневого кольору масою 1,3243г, містить опій ацетильований - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0550г.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно, 23.03.2020, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебував біля будинку № 76 по вул. Семиринківська м. Дніпро, та побачив на землі медичний шприц з рідиною схожу на коричневу, зрозумівши що то наркотичний засіб, підібрав та поклав його до кишені штанів. Пізніше того ж дня, майже через 10 хвилин, його затримали працівники поліції і він добровільно видав медичний шприц з рідиною в середині.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 23.03.2020 в період часу з 11.35 до 12.00 години, слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у присутності двох понятих та спеціаліста, ОСОБА_3 добровільно видав одноразовий медичний шприц об`ємом 2.0 мл., на половину заповнений рідиною коричневого кольору. Під час огляду зазначений шприц вилучено та опечатано.

За результатами висновку експерта № 19/104-8/1665 від 15.04.2020 року, надана на експертизу 27.03.2020 рідина коричневого кольору, вилучена 23.03.2020 року у ОСОБА_3 , масою 1.3243г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений. Рідина коричневого кольору масою 1.3243г, містить опій ацетильований особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений. Маса опію ацетельованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0550г.
Відповідно до постанови слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.04.2020 речовими доказами визнано вилучений у ОСОБА_3 медичний шприц з наркотичною речовиною опій ацетильований, опечатано та передано до камери схову АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичної речовини, без мети збуту.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав та покаявся, за місцем проживання скарг не надходило, працює не офіційно, має на утриманні матір похилого віку, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психолога не перебуває.
Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України із покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України, обвинуваченого, який просив суворо не карати, та призначити покарання у виді штрафу, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Призначення ж іншого покарання, буде занадто суворим та не буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного ОСОБА_3 , тобто становити для обвинуваченого надмірний тягар.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий докази медичний шприц об`ємом 5 мл. з рідиною коричневого кольору опієм ацетильованим вилучений у ОСОБА_3 (під №911 передано до камери схову СВ АНД ВП ДВП ГУНП) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів в сумі 1307,60 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 -Почтовик

25.06.2020