КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/6897/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність групи штатних службових осіб Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР повернуто особі, яка її подала.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2019року №755/18851/19 та постановити нову, якою подану ним скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР задовольнити, зобов`язати службову особу, уповноважену на внесення відомостей в ЄРДР внести відомості до ЄРДР за йогою заявою від 20.11.2019року ЄО №83896.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.09.2012 року №5262 він являюсь адвокатом. 19.11.2019 року приблизно об 23 год. 00 хв. до нього зателефонував його клієнт ОСОБА_7 та повідомив, що його було зупинений працівниками патрульної поліції та йому було оголошено підозру у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, та запропоновано пройти медичний огляд за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 17, на що він погодився, у зв`язку з чим він ( ОСОБА_6 ) також прибув за вищевказаною адресою з метою надання правової допомоги клієнту.
Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що по прибуттю за зазначеною адресою він підійшов до співробітників патрульної поліції, представився та надав для ознайомлення посвідчення адвоката, після чого співробітник поліції попросили надати договір про надання правової засвідчений нотаріально, на що він повідомив, що може надати договір про надання правової дороги лише засвідчений печаткою адвоката, однак в подальшому патрульні відмовилися ознайомлюватися з договором про надання правової допомоги та повідомили, що він буде захищати свого клієнта в суді та відмовилися в подальшому спілкуватися.
Апелянт зазначає, що також від патрульних він дізнався, що його клієнт перебуває за вищевказаною адресою, при цьому протокол про адміністративне правопорушення не складений, протокол затримання також не складений, однак його клієнт був позбавлений примусово права вільного пересування, внаслідок чого ним ( ОСОБА_6 ) було викликано екіпаж патрульної поліції з метою фіксації правопорушень з боку працівників поліції. По прибуттю екіпажу поліції, до нього підійшов патрульний ОСОБА_8 та почав вимагати пред`явити посвідчення адвоката та одразу після пред`явлення посвідчення адвоката, останній повідомив що він ( ОСОБА_6 ) затриманий з підстав перебування в алкогольному сп`янінні та порушенні громадського спокою та моралі, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, у зв`язку з чим одягнув кайданки та доставив до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві.

Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що у Дніпровському УП ГУ НП у м. Києві під час заповнення зазначеним патрульним постанови про адміністративне правопорушення, у зв`язку із болем в області зап`ясток та відчуття підвищеного тиску, ним було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, які по прибуттю підтвердили факт підвищеного тиску та почервоніння в області зап`ясток. Надалі патрульним ОСОБА_8 було складено постанову АП018 №773603, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП у розмірі 85 грн., та протокол про адміністративне затримання АЗ №112459.
Апелянт зазначає, що зважаючи на те, що з його боку протиправних дій не було, громадський спокій та мораль він не порушував, тим більше, що в постанові АПО18 №773603 не зазначено в чому саме проявлялися дії спрямовані на порушення громадського спокою та моралі, як то наприклад непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян, нечітке мовлення або порушення координації рухів тощо, тому відсутній склад адміністративного правопорушення з мого боку, а дії працівника поліції, на думку апелянта, розцінюю як перешкоджання адвокатській діяльності шляхом примусового відсторонення адвоката від захисту клієнта.
Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ним 20.11.2019 року до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві було подано заяву про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, а саме вчинення перешкод у здійсненні правомірної діяльності захисника службовою особою з використанням службового с становища, яка була зареєстрована в журналі ЄО №83896, однак станом на 21.11. 2019 року відомості в ЄРДР за його заявою внесені не були.
Апелянт зазначає, що керуючись от. 303 КПК України ним 21.11.2019 року було подано до Дніпровського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає невнесенні відомостей до ЄРДР, проте ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року його скаргу було йому повернуто.
Адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що єдиною підставою для повернення скарги стало те, що у долучених до скарги матеріалах відсутня копія заяви від 20.11.2019 року, з якою він звернувся до Дніпровського УП ГУ НП м. Києві та відмітка реєстрації іі журналі, на яку він посилається у своїй скарзі.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя в ухвалі перелічує встановлені КПК підстави для повернення скарги, що подана в порядку ст. 303 КПК України, зокрема: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу: скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, однак, на переконання апелянта, з вищевказаного переліку підстав для повернення поданої скарги відсутня така підстава, як відсутність долучених до скарги документів, зокрема, заяви з якою зверталася особа або відмітки реєстрації в журналі
Крім цього адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції посилається на ст. 60 КПК України, в якій міститься перелік прав заявника, до яких зокрема віднесено право отримання від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.
Апелянт стверджує, що не реалізація права (не обов`язку) заявника на отримання підтвердження від органу, до якого особа звернулася, документа, що підтверджує подання заяви, не може бути підставою для подальшої відмови у прийнятті скарги в порядку ст. 303 КПК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.
Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що під час подання ним заяви про злочин, ним було заповнено власноручно бланк пояснення до поданої заяви, фотокопія якої долучалася до скарги, при цьому бланк протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення працівники поліції фотографувати забороняють, разом з тим, йому 20.11.2019 року було повідомлено лише номер реєстрації в журналі ЄО, посилання на який містилося в поданій скарзі, сам же талон-повідомлення працівники поліції йому не надали, посилаючись на те, що талони-повідомлення скінчились.
Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, під час перевірки долучених до скарги документів, при наявності підозри у відсутності у скаржника статусу заявника під час подання заяви про злочин, міг витребувати копії поданої ним ( ОСОБА_6 ) заяви до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, однак цього не зробив.

Адвокат ОСОБА_6 та прокурор Київської місцевої прокуратури №4, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися, при цьому від адвоката надійшла заява, в якій він, підтримавши апеляційну скаргу, просив проводити апеляційний розгляд у його відсутність та задовольнити апеляційну скаргу. Будь - яких клопотань від прокурора не надходило. Тому, колегія суддів, з врахуванням вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, ухвалила проводити апеляційний розгляд у відсутність прокурора та апелянта.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Так, з матеріалів провадження Дніпровського районного суду м. Києва, що надійшло на адресу апеляційного суду вбачається, що 21 листопада 2019 року адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, в якій оскаржував бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР по його заяві, поданій до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві 20.11.2019 р.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернуто особі, яка її подала. При цьому, єдиною підставою для прийняття такого рішення слідчим суддею вказано, що у долучених до скарги матеріалах відсутня копія заяви від 20.11.2019 р., з якою заявник звертався до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та відмітка реєстрації в журналі, на яку посилається скаржник у своїй скарзі.

З таким висновком слідчого судді не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог п. 1 ч. ст. 304 КПК України, слідчий суддя повертає скаргу, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Разом з тим, з матеріалів за скаргою вбачається, що висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_6 не є особою, яка має право на подачу такої скарги не ґрунтується як на вимогах закону, так і даних судового провадження.

Зі змісту самої скарги до суду вбачається, що адвокат ОСОБА_6 вказував, що в зв`язку з вчиненими працівниками поліції діями щодо перешкоджання здійснення адвокатської діяльності, він 20.11.2019 року до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві подав заяву про вчинення злочину за ч. 2 ст. 397 КК України. І оскільки станом на 21.11.2019 р. відомості за його заявою не внесені, вимушений звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР, після отримання його заяви.

Наведений зміст скарги чітко свідчить про те, що заявником у даному провадженні був саме адвокат ОСОБА_6 .

Зі змісту вимог ст. 60 КПК України вбачається, що до прав заявника віднесено, зокрема, право отримання від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.

Разом з тим, не реалізація заявником свого права на отримання підтвердження від органу, до якого особа звернулася, документа, що підтверджує подання такої заяви, не може бути підставою для подальшої відмови у прийнятті скарги в порядку вимог ст. 303 КПК України.

А тому, відсутність в долучених до скарги додатках копії документа, який би підтверджував факт подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення та її реєстрації не може бути підставою для повернення скарги в порядку п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Більш того, адвокат ОСОБА_6 в змісті скарги посилався на номер реєстрації його заяви в журналі ЄО та долучав до скарги копію заповненого власноручно бланку пояснень ОСОБА_6 , поданого до його заяви. І як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , його заява про вчинення кримінального правопорушення була оформлена у виді протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який працівники поліції не дали можливості сфотографувати, а тому надати його копію він і не міг.

Наведені обставини, які перешкодили або могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, залишились поза увагою слідчого судді, в зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року, як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що доводи скарги ОСОБА_6 не були предметом розгляду слідчим суддею у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, а суд апеляційної інстанції уповноважений здійснювати перевірку правильності застосування законодавства лише в частині прийнятого слідчим суддею рішення щодо повернення скарги, колегія суддів приходить до висновку про призначення нового розгляду в суді 1 інстанції після скасування оскаржуваної ухвали, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР повернуто особі, яка її подала - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4