Справа №522/1936/20
Провадження №1-кп/522/799/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси угоду про примирення, що надійшла разом із обвинувальним актом, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000059 від 10.01.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Горлівки Донецької області, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

10.01.2020 року приблизно о 17 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля баскетбольного майданчику в парку «Юність», що розташований поруч з будинком №1 «А» за адресою: місто Одеса, вулиця Літературна, із наміром на вчинення крадіжки чужого майна та, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, таємно викрав із кишені куртки неповнолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung Galaxy M30S Blue 64 Gb», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 5 тисяч 999 грн., який знаходився у силіконовому чохлі чорного кольору вартістю 300 грн. із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не представляє.
В подальшому ОСОБА_3 разом із викраденим майном із місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6 тисяч 299 грн.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що в ході досудового розслідування, 30.01.2020 року, він добровільно уклав із потерпілим ОСОБА_5 , та йогопредставником ОСОБА_6 угоду про примирення, і просив затвердити указану угоду, та призначити покарання зазначене в цій угоді.

У судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_5 -ОСОБА_6 , та неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 підтвердили суду, що угода про примирення укладена добровільно.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про примирення між законним представником потерпілого ОСОБА_5 -ОСОБА_6 , та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення.
Дослідивши угоду про примирення від 30.01.2020 року укладену між законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд переконався, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_3 , та законного представника потерпілого ОСОБА_5 -ОСОБА_6 , та потерпілого ОСОБА_5 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд упевнився, що обвинувачений, законний представник потерпілого, потерпілий цілком розуміють наслідки затвердження угоди.

Суд приходить до висновку про те, що указана угода про примирення від 30.01.2020 року відповідає вимогам КПК України та закону, учасникам судового засідання які уклали угоду роз`яснені обмеження права щодо оскарження вироку, що передбачено ст.473 КПК України.

Судом обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено ч.4 ст.474 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про примирення повинна бути затверджена судом.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У ст. 65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, та те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, що матеріальна шкода відшкодована, що він раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільненням цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення від 30.01.2020 року.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів цим обвинуваченим.

Цивільний позов у справі відсутній.
Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-316, 370, 374-375, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду, укладену 30 січня 2020 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 , та законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000059 - 10.01.2020 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 27.02.2020 року.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy M30S Blue 64 Gb», ІМЕI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 у силіконовому чохлі чорного кольору із сім карткою № НОМЕР_3 вважати повернутими за належністю законному представнику потерпілого ОСОБА_5 -ОСОБА_6 .

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо його не скасовано, вироку суду набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1