Ухвала
13 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 320/6861/17
провадження № 51-2742ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 лютого 2019 року,

встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України

(далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, згідно п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо нього.

Статтею 438 КПК визначено підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК. Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Як підстави для скасування оскаржених судових рішень, засуджений зазначає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення, однак належного обґрунтування не наводить.

За змістом ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Однак, засуджений не конкретизував, яких саме істотних порушень, з огляду на положення ст. 412 КПК, допустилися суди при розгляді кримінального провадження щодо нього, які доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції та яким це чином перешкодило чи могло перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення.

Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції суперечать змісту самої скарги, оскільки, обґрунтовуючи необхідність скасування як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції, засуджений наводить доводи, на його думку, щодо його невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115 КК, і поряд з наведеним вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, що не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону.

Поміж тим, межі перегляду судом касаційної інстанції визначено у ст. 433 КПК, а саме, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Отже, надання засудженим власної оцінки доказам, посилання на неповноту судового розгляду а також на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом перегляду судом касаційної інстанції з огляду на статті 433 та 438 КПК.

Відсутність у касаційній скарзі належного обґрунтування підстав, передбачених

у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Вказані недоліки касаційної скарги засудженого перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Врахувавши вищенаведене, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: