В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке 23.10.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003385, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українця, уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у невстановленому досудовим слідством місці та у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених обставин, діючи умисно - усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно з метою власного вживання, придбав безбарвний прозорий полімерний пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін та один згорток з металевої фольги, сріблястого кольору, із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін. У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи розпочаті злочинні дії, поклав згорток з металевої фольги, сріблястого кольору, із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін до власного гаманця, а указаний пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін поклав під козирок в салоні автомобіля «Opel Vektra», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , та незаконно, без мети збуту перевозив у вище зазначеному автомобілі на території міста Ужгорода, Закарпатської області, до моменту виявлення та вилучення у нього працівниками поліції.
Згідно із висновком експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №6/626 від 18.11.2019 - надана на експертизу кристалічна речовина, білого кольору, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Кристалічна речовина, білого кольору об. №1 в своєму складі містить - 2,0532 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу); Надана на експертизу кристалічна речовина, білого кольору, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Кристалічна речовина, білого кольору об. №2 в своєму складі містить - 0,0197 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).
Загальна маса метамфетаміну 2,0729 г, що відповідно до таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, є великим розміром вказаної речовини.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 29.11.2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 29.11.2019 року вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушенні. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням та встановити іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту - кваліфіковано вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 29.11.2019 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч.2 ст.309 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України. Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , за ч.2 ст.309 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 29.11.2019 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 , може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 29 листопада 2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визначити узгоджену міру покарання в угоді.
Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному провадженні не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2019 року укладеної між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003385 від 23.10.2019 року.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження №0003385, вжиті ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2019 № 308/12247/19 у вигляді накладення арешту на автомобіль «Opel Vektra», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Opel Vektra», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №6/626 від 18.11.2019 року, в розмірі 785,05 гривень.

Речові докази:

- безбарвний прозорий полімерний пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка в своєму складі містись психотропну речовину метамфетамін та один згорток з металевої фольги, сріблястого кольору, із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити;

- автомобіль «Opel Vektra», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Opel Vektra», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 повернути власнику або уповноваженій особі;

- оптичний DVD-R диск з відеозаписом, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1