1Справа № 335/5238/20 1-кс/335/2809/2020
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України,
Слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а також в незакінченому замаху на вбивство, вчиненому щодо двох осіб.
Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 13 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання у повному обсязі, просила його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що 20.06.2020 він відпочивав у нічному клубі «Атмосфера», під час якого у нього виник конфлікт із потерпілим, який по відношенню до нього виявляв агресію. Він купив потерпілому випити, і вони разом відпочивали, однак після цього знов почав агресивно поводитись. Один з потерпілих наніс йому поранення ноги. Тому він дістав ніж, який був у нього, і відмахнувся. Усвідомлено нікого з потерпілих не мав наміру вбити, захищався від їх протиправних дій. Також він чув постріли. Він намагався втекти, втрачав свідомість, після чого прокинувся біля річки та став повзти до дороги, де його побачили сторонні люди, які посадили в машину та намагались підвезти до лікарні. В такому напівсвідомому стані його було затримано працівниками поліції. Зазначив, що на даний час він проживає з бабусею, котра потребує стороннього догляду, хворіє. Раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, однак дійсно його доставляли до Дніпровського РВ з приводу розшуку, про який він нічого не знав. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що в разі потреби його батьки, з якими у нього добрі стосунки, зможуть допомогти матеріально та забезпечать доставку продуктів харчування.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти застосування найсуворішого запобіжного заходу, зазначивши, що підозра відносно ОСОБА_4 не в повній мірі обґрунтована, зокрема, щодо кваліфікації злочинів, що буде встановлено під час досудового розслідування. Другий потерпілий був наступного дня виписаний з лікарні, а тому не може йти мова про замах на його вбивство. Також зазначала про необґрунтованість ризиків, на які посилається прокурор, оскільки ОСОБА_4 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання. Ризик у вигляді впливу на свідків носить характер припущення. Просила врахувати, що в ОСОБА_4 наявна травма, що обмежує можливість пересування, крім того, у разі знаходження ОСОБА_4 під вартою, потерпілий може йому помститися, оскільки висловлював певні погрози. Крім того, все майно вилучене, а тому ОСОБА_4 не зможе спотворити докази у кримінальному провадженні. Просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Також захисником надані письмові заперечення проти клопотання слідчого із посиланням на відповідні норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, допитавши свідка, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив наступне.
Як випливає з повідомлення про підозру від 20.06.2020, слідчим СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві ОСОБА_8 , тобто умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині, а також у закінченому замаху на вбивство ОСОБА_9 , вчиненому щодо двох осіб.
Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання та додані до клопотання матеріали кримінального провадження (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи огляду місця події, протоколи допиту потерпілого, свідків, протокол слідчого експерименту, протокол впізнання), встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування, вважати висунуту ОСОБА_4 підозру обґрунтованою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також те, що злочин призвів до смерті одного з потерпілих, а іншому спричинено тілесні ушкодження.
Також, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, який не працює та не навчається. ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання у м. Запоріжжі, за яким характеризується позитивно. З його слів, він проживає із непрацездатною бабусею ОСОБА_10 , проте доказів на підтвердження його родинних зв`язків із ОСОБА_10 слідчому судді не надано. За сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, дітей не має.
Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , який є сусідом та кумом ОСОБА_4 , останній дійсно проживає в будинку з 2006 року разом із бабусею, яка потребує стороннього догляду. Мати ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями і з ОСОБА_4 не спілкується. Із батьком ОСОБА_4 не спілкується. Офіційно ОСОБА_4 не працює, підробляє вантажником, різноробочим тощо. Займався боксом. Алкоголь вживає на свята. Разом із ОСОБА_4 нічні клуби не відвідував. Свідок зможе надати ОСОБА_4 допомогу продуктами харчування та матеріально в разі застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи пояснення свідка, слідчий суддя доходить висновку, що вони суперечать поясненням ОСОБА_4 у тій частині, що в ОСОБА_4 гарні стосунки із батьками, які зможуть йому забезпечити можливість знаходження вдома. Крім того, свідок не був очевидцем подій, щодо яких йому відомо зі слів самого ОСОБА_4 , а його пояснення зводились до надання ОСОБА_4 побутової характеристики.
При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованими ризики, передбачені п.п. 13 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає прокурор, оскільки враховуючи тяжкість злочину, а також той факт, що наразі ОСОБА_4 перебуває в розшуку за іншим кримінальним провадженням, тому не виключається можливість здійснення спроб переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, інкриміновані злочини вчинено у присутності значної кількості свідків, які є знайомими ОСОБА_4 . Також він пояснював у судовому засіданні, що із потерпілим знайомий з дитинства. Тому, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків. Слідчий суддя також звертає увагу, що на даний час досудове розслідування ще триває, і органом досудового розслідування на теперішній час не вилучено усі речі та предмети, що мають значення для кримінального провадження, що не виключає можливість їх знищення чи спотворення, що перешкодить досудовому розслідуванню.
Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт, оскільки даний запобіжний захід з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та встановлених в судовому засіданні ризиків щодо підозрюваного, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Запобіжний захід у вигляді застави не є можливим застосувати до ОСОБА_4 , оскільки відсутні відомості про наявність у нього джерел доходу та можливості внесення за нього застави будь-якими іншими особами.
Особи, які б висловили намір поручитися за ОСОБА_4 , до слідчого судді не звертались.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на переконання слідчого судді, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усуне ризиків, визначених п.п. 13 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, цей запобіжний захід буде занадто м`яким з урахуванням конкретних обставин злочинів та даних про особу підозрюваного.
Отже, інші більш м`які запобіжні заходи за викладених вище обставин застосувати не можливо.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У даному випадку ОСОБА_4 інкримінується вчинення вбивства та замаху на вбивство, що підтверджується наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження. Тому, з урахуванням даних обставин, слідчий суддя вважає неможливим у даному випадку визначити розмір застави ОСОБА_4 .
За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого в повному обсязі шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який виконувати в арештному домі ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 (шістдесят) днів, які обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 червня 2020 р. до 18 серпня 2020 р. включно, без визначення розміру застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.
Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 22 червня 2020 р.
Повний текст ухвали оголошено 24 червня 2020 р. о 15:35 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1