ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3472/19 Справа № 172/679/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Васильківка Дніпропетровської області, має вищу освіту, одружений, утримує неповнолітню доньку ОСОБА_9 , 2009 року народження, працює інспектором ГРПП № 4 Васильківського ВП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України по епізоду внесення до протоколу огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року завідомо неправдивих відомостей та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, пов`язані з розслідуванням кримінальних проваджень на один рік.

Визнано невинуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України по епізодам складання, видачі ним завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протоколу огляду від 15 вересня 2015 року пам`ятника могили ОСОБА_11 , протоколу огляду від 15 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_12 , протоколу огляду від 16 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_13 , протоколу огляду від 16 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_14 , протоколу одночасного допиту свідка ОСОБА_15 та підозрюваного ОСОБА_16 від 18 вересня 2015 року, протоколу одночасного допиту свідка ОСОБА_17 та підозрюваного ОСОБА_16 від 18 вересня 2015 року і внесення до вказаних документів завідомо неправдивих відомостей та виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом, органом досудового розслідування ОСОБА_8 висунуто звинувачення в тому, що у період з 19 травня 2015 року по 06 листопада 2015 року він обіймав посаду слідчого Слідчого відділу Васильківського районного відділу Головного управління внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, постійно здійснював функції представника влади, являвся службовою особою, співробітником органів внутрішніх справ та працівником правоохоронного органу.

Отже, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, маючи відповідну фахову підготовку та досвід роботи в органах внутрішніх справ, свідомо і цілеспрямовано використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності.

20 серпня 2015 року слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_18 про наругу над могилою ОСОБА_10 вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочав досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.

Відповідно до доручення начальника СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 від 20 серпня 2015 року проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

В подальшому, 15 вересня 2015 року слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_20 про наругу над могилою ОСОБА_11 вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочав досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000476 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Відповідно до доручення начальника СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 від 15 вересня 2015 року проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

Також, 15 вересня 2015 року слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_21 про наругу над могилою ОСОБА_12 вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочав досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000477 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Відповідно до доручення начальника СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 від 15 вересня 2015 року проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

16 вересня 2015 року слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_22 про наругу над могилою ОСОБА_13 вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочав досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Відповідно до доручення начальника СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 від 16 вересня 2015 року проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .

16 травня 2019 року слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_23 про наругу над могилою ОСОБА_14 вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочав досудове розслідування у кримінальному провадженні №000481 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Відповідно до доручення начальника СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 від 16 вересня 2015 року проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8

17 вересня 2015 року прокурор прокуратури Васильківського району Дніпропетровської області виніс постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування за № 0000429 від 20 серпня 2015 року, №000476 від 15 вересня 2015 року, №0000477 від 15 вересня 2015 року, №000478 від 16 вересня 2015 року та №0000481 від 16 вересня 2015 року в одне кримінальне провадження за №0000429.

Приблизно, 19 серпня 2015 року у денний час доби (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено) перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та в своїх особистих інтересах направлених на штучне збільшення кількісних показників у своїй роботі, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на складання, видачу завідомо неправдивих офіційних документів, без проведення слідчої дії огляду, в порушення вимог ст. ст. 223, 237 КПК України, власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у селищі Васильківка Дніпропетровської області, датований 19 серпня 2015 року, в якому власноручно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що ним під час розслідування кримінального провадження №0000429 проведено огляд пам`ятника могили ОСОБА_10 за участю потерпілої ОСОБА_18 , понятих ОСОБА_24 , та ОСОБА_25 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол огляду, надавши йому статус офіційного.

Далі, продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, 15 вересня 2015 року у денний час доби (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено) перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), ОСОБА_8 в аналогічний спосіб власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол огляду пам`ятника могили ОСОБА_11 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у селищі Васильківка Дніпропетровської області, датований 15 вересня 2015 року, в якому самостійно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що ним під час розслідування кримінального провадження №0000476 проведено огляд пам`ятника могили ОСОБА_11 за участю потерпілої ОСОБА_20 , понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол огляду, надавши йому статус офіційного.

В подальшому, 15 вересня 2015 року у денний час доби (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено) перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), ОСОБА_8 в аналогічний спосіб власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_12 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у селищі Васильківка Дніпропетровської області, датований 15 вересня 2015 року, в якому самостійно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що ним під час розслідування кримінального провадження №0000477 проведено огляд пам`ятника могили ОСОБА_12 за участю потерпілої ОСОБА_21 , понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол огляду, надавши йому статус офіційного.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на службове підроблення, 16 вересня 2015 року у денний час доби (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено) перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_8 в аналогічний спосіб власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_13 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у селищі Васильківка Дніпропетровської області, датований 16 вересня 2015 року, в якому самостійно вказав неправдиві відомості про те, що ним під час розслідування кримінального провадження №2000478 проведено огляд пам`ятника могили ОСОБА_13 за участю потерпілої ОСОБА_22 , понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України з Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол огляду, надавши йому статус офіційного.

В подальшому, 16 вересня 2015 року у денний час доби (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено) перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_8 в аналогічний спосіб власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_14 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у селищі Васильківка Дніпропетровської області, датований 16 вересня 2015 року, в якому власноручно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що ним під час розслідування кримінального провадження №0000481 проведено огляд пам`ятника могили ОСОБА_14 за участю потерпілої ОСОБА_23 , понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол огляду, надавши йому статус офіційного.

Далі, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на службове підроблення, 18 вересня 2015 року у період з 18 год. 20 хв. до 18 год. 35 хв. перебуваючи у приміщенні Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, сел. Васильківка, вул. Першотравнева, 221, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та в своїх особистих інтересах направлених на штучне збільшення кількісних показників у своїй роботі, без проведення слідчої дії - одночасного допиту, в порушення вимог ст. ст. 95, 223, 224 КПК України, власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_15 та підозрюваного ОСОБА_16 , датований 18 версеня 2015 року, в якому власноручно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що ним під час розслідування кримінального провадження №0000429 проведено одночасний допит з метою з`ясування причин розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_15 та підозрюваного ОСОБА_16 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол одночасного допиту, надавши йому статус офіційного.

18 вересня 2015 року у денний час доби (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено), перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено), ОСОБА_8 в аналогічний спосіб власноручно склав завідомо неправдивий офіційний документ протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_17 та підозрюваного ОСОБА_16 , датований 18 вересня 2015 року, в якому власноручно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що ним під час розслідування кримінального провадження №2000429 проведено одночасний допит з метою з`ясування причин розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_17 та підозрюваного ОСОБА_16 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол одночасного допиту, надавши йому статус офіційного.

З метою доведення свого єдиного злочинного умислу, направленого на службове підроблення, до кінця, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 22 вересня 2015 року в період з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, сел. Васильківка, вул. Першотравнева, 221, діючи умисно, з метою ухилення від всебічного, повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, шляхом проведення слідчих дій, приєднав завідомо неправдиві офіційні документи, що містять інформацію про факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та можуть бути використані як докази у правозастосовчій діяльності, а саме: протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у сел. Васильківка Дніпропетровської області, датований 19 серпня 2015 року; протокол огляду пам`ятника могили ОСОБА_11 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у сел. Васильківка Дніпропетровської області, датований 15 вересня 2015 року; протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_12 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у сел. Васильківка Дніпропетровської області, датований 15 вересня 2015 року; протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_13 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у сел. Васильківка Дніпропетровської області, датований 16 вересня 2015 року; протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_14 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у сел. Васильківка Дніпропетровської області, датований 16 вересня 2015 року; протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_15 та підозрюваного ОСОБА_16 , датований 18 вересня 2015 року; протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_17 та підозрюваного ОСОБА_16 , датований 18 вересня 2015 року до матеріалів кримінального провадження №0000429 від 20 серпня 2015 року, тим самим видав завідомо неправдиві офіційні документи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року в частині призначеного ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 366 КК України покарання скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі ст. 284 КК України, за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилався на те, що ухвалюючи вирок суд проігнорував вимоги КПК України та вимоги ст. 62 Конституції України, що призвело до прийняття незаконного та неправосудного рішення, і як наслідок, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 .

Так, сторона захисту вважає, що суд першої інстанції дійшовши висновку про те, що ОСОБА_8 , як слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 19 серпня 2015 року у денний час доби, власноручно склав протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 , який знаходиться на цвинтарі по вул. Жовтневій у смт. Васильківка, Васильківського району, Дніпропетровської області, в якому власноручно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що огляд пам`ятника могили ОСОБА_26 проведено ним за участю потерпілої ОСОБА_18 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями, вийшов за межі обвинувачення, допустивши невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

По-перше, судом було встановлено, що на час вчинення ОСОБА_8 19 серпня 2015 року інкримінованих йому дій як слідчим, він не перебував на посаді слідчого згідно п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, оскільки на посаду слідчого Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був призначений лише з 07 листопада 2015 року. Цей факт було встановлено дослідженим в суді Наказом №1 о/с від 07 листопада 2015 року.

Також суд, встановивши що ОСОБА_8 , в період з 19 травня 2015 року по 06 листопада 2015 рік (період інкримінованих йому дій) був виконуючим обов`язки слідчого Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, у вироку цю його посаду, як виконуючий обов`язки слідчого, не вказав, а безпідставно визнав його посаду як слідчий, ким він фактично не являвся.

В п.п. 15, 17, 23 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що в системі кримінального провадження не існує таких посадових осіб як: виконуючий обв`язки слідчого (судді, прокурора).

У діючому КПК України також немає жодної норми, згідно якої, будь-яка посадова особа в державі Україна була б наділена повноваженнями призначати на посаду слідчого (судді, прокурора) виконуючих їх обв`язки.

Таким чином, з огляду на вищевикладене встановлено, що при дослідженні судом матеріалів кримінального провадження було доведено, що ОСОБА_8 не являється суб`єктом складу злочину, передбаченого диспозицією ст. 366 КК України, навіть як би він і вчинив інкриміновані йому дії по внесенню неправдивих даних до протоколу огляду місця кримінального правопорушення.

По-друге, сторона захисту зазначає, що судом встановлено, що огляд місця кримінального правопорушення, а саме: наруга над могилою ОСОБА_10 на цвинтарі по вул. Жовтневій у смт. Васильківка, Дніпропетровської області, було проведено ОСОБА_8 19 серпня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_18 , поданої до Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та протоколу її допиту від 19 серпня 2015 року.

У вказаному протоколі огляду місця кримінального правопорушення, складеному ОСОБА_8 19 серпня 2015 року, за участі двох понятих було зафіксовано усі відомості (статичні дані) щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, з детальним описом їх та проведено фотофіксацію місця кримінального правопорушення.

При допиті у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_18 підтвердила, що усі дані, описані ОСОБА_8 19 серпня 2015 року у протоколі огляду місця наруги над могилою її свекрухи ОСОБА_10 відповідають дійсності і що на фотографіях, доданих до протоколу огляду місця події, зафіксовано саме зруйновану могилу її покійної свекрухи.

Із вищевикладеного слідує, що ОСОБА_8 , складаючи 19 серпня 2015 року протокол огляду місця кримінального правопорушення, а саме - місця наруги над могилою ОСОБА_10 на цвинтарі по вул. Жовтневій у смт. Васильківка, Дніпропетровської області, у відповідності до ч. 1 ст. 237 КПК України виявив та зафіксував у протоколі усі фактичні, а не вигадані дані.

За таких обставин, протокол огляду місця кримінального правопорушення, а саме: огляд місця наруги над могилою ОСОБА_10 на цвинтарі по вул. Жовтневій у смт. Васильківка, Дніпропетровської області, складений ОСОБА_27 19.08.2015 року у відповідності із вимогами ст. 237 КПК України, на думку захисника був безпідставно визнаний судом першої інстанції підробним.

По-третє, суд, визнаючи ОСОБА_8 винним за ч. 1 ст. 366 КК України, вказав у вироку, що складений ним 19 серпня 2015 року протокол огляду місця кримінального правопорушення, а саме: огляд місця наруги над могилою ОСОБА_10 на цвинтарі по вул. Жовтневій у смт. Васильківка, Дніпропетровської області є офіційним документом, який здатен спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як доказ у правозастосовній діяльності.

Однак суд, вказавши у вироку, що протокол огляду місця кримінального провадження, проведений в рамках КПК при розслідуванні кримінального провадження являється офіційним документом, жодним чином не обґрунтував, за якими ознаками суд дійшов висновку, визнаючи його офіційним документом.

За таких обставин, протокол огляду місця кримінального правопорушення, а саме: огляд місця наруги над могилою ОСОБА_10 , на цвинтарі по вул. Жовтневій у смт. Васильківка, Дніпропетровської області, складений ОСОБА_8 19 серпня 2015 року, не може використовуватись як документ - доказ в загальноприйнятому розумінні при здійсненні правозастосовної діяльності, оскільки він стосується конкретної події, яка тільки встановлюється, а отже не здатен спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Окрім того сторона захисту в свої скарзі також зазначає, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок та призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, в порушення п. 6 ч. 1 ст. 368 КПК України, не вирішив у вироку питання - чи повинен він відбувати це покарання з урахуванням вимог ст. 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Обвинувачений в судовому засіданні апеляційну скаргу свого захисника підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вимоги вищевказаних норм закону судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд першої інстанції в порушення закладених у зазначеній нормі закону завдань, не провів стосовно ОСОБА_8 повного та неупередженого судового розгляду, вимог кримінального процесуального законодавства України не дотримався, при цьому допустив порушення прав обвинуваченого на захист.
Так, суд першої інстанції формулюючи обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 366 КК України та визнаючи його винним у вчиненні вказаного злочину по епізоду внесення до протоколу огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року завідомо неправдивих відомостей, зазначив, що приблизно 19 серпня 2015 року перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області у слідчого Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що містять інформацію про факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та можуть бути використані як докази у правозастосовчій діяльності.
Тут же, в наступному абзаці мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції зазначає, що 19 серпня 2015 року перебуваючи у селищі Васильківка Дніпропетровської області, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та в своїх особистих інтересах направлених на штучне збільшення кількісних показників у своїй роботі, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на складання, видачу завідомо неправдивих офіційних документів, без проведення слідчої дії огляду, в порушення вимог ст.ст. 223, 237 КПК України, власноручно склав протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 , в якому власноручно вказав завідомо неправдиві відомості про те, що огляд пам`ятника могили ОСОБА_10 проведено ним за участю потерпілої ОСОБА_18 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.
Так, внесенням до документів неправдивих відомостей є внесення (включення) до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частоково не відповідає дійсності.
Складання неправдивих документів це повне виготовлення документа, що містить інформацію, яка повністю або частково не відповідає дійсності.
Видача неправдивих документів означає надання (передачу) його фізичним чи юридичним особам або випуск для використання такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності і який був складений службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою.
Тобто, із вищенаведеного вбачається, що судом першої інстанції не було належним чином сформульовано та конкретизовано інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, зокрема, із мотивувальної частини вироку суду не можливо встановити в чому саме обвинувачується ОСОБА_8 у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні чи видачі завідомо неправдивих офіційних документів, чим допустив порушення прав обвинуваченого на захист.
Відповідно до вимог пунктів 4 і 7 ч. 2 ст. 412 і п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
До істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства відноситься порушення права обвинуваченого на захист, зокрема, щодо визнання винним особи за законом, за яким обвинувачення їй було пред`явлено неконкретно, без зазначення місця, часу, мотивів вчинення злочину, кваліфікуючих його ознак.
Щодо мотивів вчинення злочину обвинуваченим, то в цій частині вироку також містяться суперечності, зокрема, суд в мотивувальній частині вироку не навів належних обґрунтувань в чому саме полягала об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_8 злочину.
Так, судом першої інстанції було зазначено, що умисел ОСОБА_8 був направлений на штучне збільшення кількісних показників у своїй роботі, при цьому суд першої інстанції не обґрунтував, яким чином складання протоколу сприятиме збільшенню кількісних показників у роботі обвинуваченого.
Також, суд першої інстанції встановлюючи фактичні обставини кримінального провадження, зазначив, що після складання протоколу огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року у селищі Васильківка Дніпропетровської області, слідчий Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 підписав вказаний протокол огляду, надавши йому статус офіційного. При цьому, суд першої інстанції не дослідив належним чином, чи є складений протокол офіційним документом в розумінні положень ст. 358 КК України, як і не навів належних обґрунтувань з приводу того, які саме наслідки правового характеру може спричинити складений ОСОБА_8 протокол і яку роль він може відігравати в подальшому його використанні як докази у правозастосовчій діяльності.
Встановлення належності протоколу огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року до офіційного документу відповідно до ст. 358 КК України є важливим для повного, всебічного та неупередженого розгляду кримінального провадження і встановлення всіх його обставин, оскільки саме офіційних документ є предметом злочину в розумінні ст. 366 КК України.
Окрім цього, встановлюючи обставини кримінального провадження та визнаючи винним ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 366 КК України, суд першої інстанції допустив суперечності у визначенні посади обвинуваченого, зокрема, не дослідив та не надав належної правової оцінки тому факту, що на час вчинення ОСОБА_8 19 серпня 2015 року інкримінованих йому дій як слідчим, він не перебував на посаді слідчого згідно п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, оскільки на посаду слідчого Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був призначений лише з 07 листопада 2015 року. Цей факт було встановлено дослідженим в суді Наказом №1 о/с від 07 листопада 2015 року. Більш того, ОСОБА_8 , в період з 19 травня 2015 року по 06 листопада 2015 рік (період інкримінованих йому дій) був саме виконуючим обов`язки слідчого Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, а не слідчим, як зазначає суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку.
Вказана обставина є суттєвою, потребує перевірки та належної оцінки, оскільки згідно ст. 366 КК України важливою складовою даного злочину є складання, видача завідомо неправдивих офіційних документів чи внесення до таких документів завідомо неправдивих відомостей саме службовою особою.
Визнаючи ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України по епізоду внесення до протоколу огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року завідомо неправдивих відомостей, посилався на досліджені в судовому засіданні докази, а саме:
- протокол огляду місця події за участю потерпілої ОСОБА_18 від 19 серпня 2015 року.
- довідку старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18 травня 2017 року про те, що ОСОБА_8 з 06 серпня 2007 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 21 квітня 2015 року по 19 травня 2015 року був призначений виконуючим обов`язки слідчого СВ Васильківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, а з 19 травня 2015 року затверджений на посаді слідчого вищезазначеного районного відділу, де перебував до 06 листопада 2015 року;
- витяг з наказу № 200о/с від 19 травня 2015 року, згідно якого ОСОБА_8 призначено слідчим Васильківського РВ увільнивши від посади виконуючого обов`язки слідчого там же, з 19 травня 2015 року;
- функціональні обов`язки слідчого СВ Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_8 , затверджених начальником Васильківського РВ ГУМВС ОСОБА_28 07 травня 2015 року відповідно до яких, зокрема, слідчий здійснює свої функціональні обов`язки у відповідності з наказом МВС України №336 від 15 червня 2011 року, Конституції України, Кримінально-процесуального кодексу України, інших законів та нормативно-правових актів України, чинних міжнародних договорів, які регулюють діяльність органів досудового слідства;
- витяг з наказу № 1о/с від 07 листопада 2015 року, згідно якого ОСОБА_8 призначено слідчим Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 07 листопада 2015 року;
- функціональні обов`язки слідчого Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , затверджених начальником Васильківського ВП СВП ОСОБА_29 30 січня 2016 року відповідно до яких, зокрема, крім повноважень слідчого, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, слідчий користується правами та виконує обов`язки визначені наказом МВС України №127 від 27 листопада 2015 року;
- довідку начальника Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 лютого 2017 року та витяг з наказу № 352 о/с від 09 грудня 2016 року про переміщення ОСОБА_8 з посади слідчого відділення поліції на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 09 грудня 2016 року.
А також, на покази свідка ОСОБА_18 , яка під час судового провадження в суді першої інстанції пояснила, що на початку червня їй зателефонували і повідомили, що зруйнований пам`ятник її померлої свекрухи ОСОБА_10 . Дана подія була до 20 червня, бо близько 16 червня ставили пам`ятник померлому чоловіку і все було нормально. Вона поїхала на цвинтар де побачила на столику біля могили витягнуту з пам`ятника арматуру. Через декілька днів вона заявила до поліції, потім приїхав ОСОБА_30 і вони удвох поїхали на цвинтар. Документи підписувала у поліції, бо ОСОБА_30 сказав прийти до відділку і там підписати документи. На цвинтарі нічого не підписувала. Більше ні з ким слідчі дії не проводила, обвинуваченого ( ОСОБА_8 ) не бачила. Пусті бланки не підписувала. Після цього була на суді. Зі слідчим вона на місце події не виїжджала, у протоколі огляду все описано правильно. У протоколі допиту підпис її, а протоколі огляду підпис не її.
Надані даним свідком покази про те, що в протоколі огляду стоїть не її підпис, стали підставою для висновків суду першої інстанції про те, що підпис було підроблено обвинуваченим, проте, водночас, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не навів жодних обґрунтувань щодо того, з чого саме виходив суд дійшовши висновку, що підпис був підроблений саме обвинуваченим. Тобто, суд першої інстанції належним чином не дослідив цієї обставини, всіх фактів не встановив, зокрема, чи правдивими є покази свідка ОСОБА_18 в цій частині, ким саме був поставлений даний підпис і чи саме обвинувачений підробив підпис потерпілої.
В іншій частині, з показів свідка ОСОБА_18 вбачається, що вказані в протоколі огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року відомості та події описані правильно.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження, огляд місця кримінального правопорушення, а саме: наруга над могилою ОСОБА_10 на цвинтарі по вул. Жовтневій у смт. Васильківка, Дніпропетровської області, було проведено ОСОБА_8 19 серпня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_18 , поданої до Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та протоколу її допиту від 19 серпня 2015 року.

У вказаному протоколі огляду місця кримінального правопорушення, складеному ОСОБА_8 19 серпня 2015 року, за участі двох понятих було зафіксовано усі відомості (статичні дані) щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, з детальним описом їх та проведено фотофіксацію місця кримінального правопорушення.

При допиті у судовому засіданні в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_18 підтвердила, що усі дані, описані ОСОБА_8 19 серпня 2015 року у протоколі огляду місця наруги над могилою її свекрухи ОСОБА_10 відповідають дійсності і що на фотографіях, доданих до протоколу огляду місця події, зафіксовано саме зруйновану могилу її покійної свекрухи.

Таким чином, висновки суду містять суперечності фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки як вбачається з показів свідка ОСОБА_18 всі відомості вказані в протоколі огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року від 19 серпня 2015 року відповідають дійсності, що суперечить висновкам суду про внесення обвинуваченим до вказаного протоколу завідомо неправдивих відомостей.
Та обставина, що огляд пошкодженого пам`ятника був проведений без участі потерпілої не є порушенням процедури огляду місця скоєння злочину та складання за результатом такої слідчої дії протоколу, так як згідно ч. 3 ст. 237 КПК України, участь потерпілого при проведенні огляду не є обов`язковою.
Також, слід звернути увагу, що протокол огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 року було складено в аналогічний спосіб з протоколами огляду від 15 вересня 2015 року пам`ятника могили ОСОБА_11 , огляду від 15 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_12 , огляду від 16 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_13 та огляду від 16 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_14 , за участі тих же понятих - ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , при цьому вказані поняті підтвердили своїми показами, що внесені до протоколів відомості, в тому числі і до протоколу огляду пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_10 від 19 серпня 2015 рок, відповідають дійсності.
По епізодам складання, видачі обвинувачений завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протоколу огляду від 15 вересня 2015 року пам`ятника могили ОСОБА_11 , протоколу огляду від 15 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_12 , протоколу огляду від 16 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_13 , протоколу огляду від 16 вересня 2015 року пошкодженого пам`ятника могили ОСОБА_14 , протоколу одночасного допиту свідка ОСОБА_15 та підозрюваного ОСОБА_16 від 18 вересня 2015 року і внесення до вказаних документів завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_8 було визнано невинуватим та виправдано судом першої інстанції.
Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що в порушення вимог ст. ст. 410, 411 КПК України суд першої інстанції провів неповний судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, тобто, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, та навів висновки у судовому рішенні, що містять істотні суперечності.
Відповідно до законодавства України, зокрема вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів.
При цьому визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка ж доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі для ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Аналогічну позицію займає й Європейський суд з прав людини, який, зокрема, в рішенні від 01 грудня 2008 року у справі «Мирилашвілі проти Росії» зазначив, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.
Колегія суддів позбавлена можливості усунути вказані розбіжності, з`ясувати всі обставини справи та дослідити наявні в матеріалах кримінального провадження докази, оскільки жоден із учасників кримінального провадження клопотання щодо повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, у зв`язку з тим, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями не заявляв. Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог пунктів 4 і 7 ч. 2 ст. 412 і п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 366 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4