Справа № 635/1125/20
Провадження № 1-кс/635/306/2020
У Х В А Л А

26 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю володільця майна ОСОБА_3 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, про арешт майна,

встановив:

19 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, про арешт майна, в якому слідчий просить накласти арешт на легковий автомобіль марки ВАЗ 2108 з д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який зареєстрований на громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Як зазначено в клопотанні слідчого, 18.02.2020 о 17:41, невстановлена особа, проникла на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та скоїла напад на громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши при цьому насильство небезпечне для життя останньої та заволоділа грошовими коштами потерпілої, чим останній був завданий матеріальний збиток. В ході досудового розслідування в якості свідка було допитано громадянина ОСОБА_8 , який пояснив, що 18.02.2020 близько 17:00 він разом із громадянином ОСОБА_9 . на автомобілі марки ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_1 ., який належить громадянці ОСОБА_3 , прибули за адресою: АДРЕСА_1 , після чого гр. ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та попросив свідка гр. ОСОБА_8 на автомобілі від`їхати від території домоволодіння, в яке необхідно було потрапити гр. ОСОБА_9 , начебто для виконання ремонтних робіт холодильника, так як останній працює в ПП «Побутова техніка» та виконує ремонтні роботи побутової техніки. Далі свідок на автомобілі від`їхав від території домоволодіння близько на 150 метрів та очікував ОСОБА_9 . Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_9 повернувся до автомобіля та поросив свідка довезти його додому. По дорозі додому ОСОБА_9 попросив зупинити автомобіль для того щоб зайти в кіоск «Перехрестя», який розташований за адресою: Харківська область, м. Мерефа, вул. 5-го Вересня. Зупинивши автомобіль та очікуючи ОСОБА_9 , через 5 хвилин до свідка підійшли співробітники поліції та повідомили, що гр. ОСОБА_9 вчинив напад на жінку, яка проживає у домоволодіння, до якого вони приїздили. В ході подальшого досудового розслідування 18.02.2020 в період часу з 20:10 по 20:45 години, слідчим ОСОБА_10 був здійснений огляд автомобіля марки ВАЗ 2108, з д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який зареєстрований на гр. ОСОБА_11 та на якому гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 18.02.2020 о 17:00 приїздили до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки особа, якій належить транспортний засіб не надала добровільну згоду на проведення огляду в середині, автомобіль був оглянутий тільки ззовні.

Слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, в якій вказав, що просить розглядати дану справу у його відсутність, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_3 та представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 заперечували в судовому засіданні проти арешту майна, посилаючись на необґрунтованість клопотання слідчого про арешт.

Слідчий суддя вислухавши доводи учасників кримінального провадження та вивчивши надані документи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

За пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з вимогами частини першої статті 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до пункту 1 частини першої статі 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судці або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статі 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до частини другої 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим в порушення вимог статті 173 КПК України не доведено, що існує можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000309 від 18.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, а також не приведено інших підстав арешту відповідного майна.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про арешт майна.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, про арешт майна відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 18.02.2020 підлягає негайному поверненню особі, у якої його було вилучено.

Копію ухвали видати володільцю майна ОСОБА_3 та негайно направити слідчому СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 лютого 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1