Справа № 464/5164/19
пр.№ 1-кп/464/11/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2020 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0002574 від 22.09.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.11.2008 Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі із конфіскацією майна, 11.03.2010 Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.04.2019 Личаківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , будучи об`єднаним спільним умислом на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, повторно, 21.09.2019, близько 23.30 год., перебуваючи на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , нанесли невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів руками в область голови, обличчя потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши останньому садно в ділянці правої брови, синець в лобно-скроневі ділянці зліва, крововилив та садно на слизові оболонці верхньої губи, що відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Після чого, відкрито заволоділи майном потерпілого - мобільним телефоном марки "Самсунг Дуос", чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 400 гривень, який був в шкіряному чохлі чорного кольору, вартістю 200 гривень, із сім-картами оператора «Київстар» НОМЕР_3 , вартістю 50 гривень та сім-карткою «Лайф» НОМЕР_4 вартістю 50 гривень, срібний ланцюжок довжиною 27 см, вагою 7 грам, вартістю 300 гривень, на якому знаходився срібний хрестик вагою 3 грам, вартістю 200 гривень, грошові кошти в сумі 40 грн., всього майна потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 1240 гривень, після чого зникли з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, показав, що 21.09.2019 знаходився у стані алгольного сп`яніння, тому не може пригадати події грабежу, натомість категорично заперечує, що при затриманні в нього випав мобільний телефон, належний потерпілому. Щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, показав, що 21.09.2019 знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, відкрите викрадення у потерпілого ОСОБА_9 пригадати не може. Просить при призначенні покарання врахувати його щире каяття, повне відшкодування завданої злочином шкоди потерпілому, наявність в нього на утриманні дитини, бажання працевлаштуватись.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 висунуто звинувачення у вчиненні тяжкого злочину, суд, з урахуванням позиції учасників кримінального провадження, визнав за необхідне, окрім допиту обвинувачених і потерпілого, допитати свідків, дослідити письмові докази, відеозапис.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_9 показав, що 21.09.2019 знаходився в кафе, в якому також знаходились обвинувачені. Близько 23 год. він пішов додому. Коли він зайшов в під`їзд свого будинку і викликав ліфт, ззаду почув шум і його відразу вдарили в ніс, від удару пішла кров, впали окуляри, йому спричиняли удари по обличчю. Після чого, в нього відкрито викрали мобільний телефон "Самсунг Дуос"в чохлі з двома сім-картками, гроші і з шиї зірвали цепочку з хрестиком. В цей час з квартири вийшла його дружина, яка почала кричати, що вона викликала поліцію, тому нападники вибігли з під`їзду. Ствердив, що впізнав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як осіб, котрі відкрито викрали його майно. Після пограбування він зайшов в квартиру, викликав працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, він разом з ними поїхав на автомобілі і впізнав осіб, які його пограбували, того ж дня він звернувся за медичною допомогою. Показав, що при затриманні його мобільний телефон лежав біля ОСОБА_3 . Цивільний позов не заявляв, йому повністю відшкодована завдана злочином шкода, жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених не має. Щодо покарання обвинуваченим покладається на розсуд суду.

Вказані показання потерпілого ОСОБА_9 являються логічними та послідовними.
Крім показань потерпілого, вина обвинувачених підтверджується показаннями свідків.
Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , будучи під присягою, та будучи попередженою про кримінальну відповідальність, надала суду показання, з яких випливає, що 21.09.2019 вона знаходилась вдома і чекала чоловіка. Пізно ввечері бачила через вікно як її чоловік заходить в під`їзд будинку і за ним забігають двоє осіб. Коли вона почула голос чоловіка, то зрозуміла, що на нього напали, тому вона вийшла із квартири і стала кричати про те, що викличе поліцію. Коли вона побачила ОСОБА_9 , в нього було закривавлене обличчя, роздертий одяг, від чоловіка дізналась, що на нього напали двоє осіб, які вдарили і забрали мобільний телефон, гроші, ланцюжок з хрестиком. За описом чоловіка один був з бородою, а другий худорлявий. Вони викликали працівників поліції і її чоловік поїхав з ними. Їй відомо, що її чоловік впізнав осіб, які його пограбували.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 21.09.2019 заступив на службу разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Близько 23 години отримали виклик, прибули до будинку АДРЕСА_3 і побачили потерпілого ОСОБА_9 , який був нетверезий, голова в крові. Потерпілий пояснював, що на нього напали двоє осіб біля ліфту і пограбували. При цьому, потерпілий описав 2-х осіб. Тому вони прийняли рішення, щоб ОСОБА_9 сів в їх службовий автомобіль і попрямували по вулицях. Через деякий час на вул.Драгана побачили двох осіб, яких потерпілий впізнав як осіб, що його пограбували. Коли він підійшов до затриманих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , побачив, що біля них на землі лежав мобільний телефон, який потім впізнав потерпілий як власний. Затримані знаходились в адекватному стані, але нічого пояснити не могли.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 21.09.2019 знаходився на службі і здійснював патрулювання з ОСОБА_13 . Біля 23:27 год. отримали виклик про пограбування в під`їзді будинку біля ліфту. Коли вони прибули за викликом, побачили потерпілого, який підтвердив обставини нападу. Вони запропонували потерпілому сісти в автомобіль, на вул.Драгана побачили двох осіб, які за описом підходили під опис потерпілого. Коли потерпілий вказав на цих осіб, вони зупинили машину і підійшли до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , яким він повідомив причини і підстави з`ясування і встановлення осіб. Було прийнято рішення здійснити поверхневий огляд цих осіб, під час якого у ОСОБА_3 з під куртки випав телефон.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 21.09.2019 заступив на добове чергування разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Біля 23:40 год. отримали на планшет виклик про грабіж біля ліфту. Коли вони прибули за викликом на вул.Вернадського, 18 у м.Львові від потерпілого дізнались про обставини і отримали опис нападників, їх одяг, колір, бороду одного. Потерпілий погодився поїхати з ними і на вул.Драгана потерпілий впізнав двох осіб, які відкрито викрали його мобільний телефон. Вказав, що під час поверхневого огляду у ОСОБА_3 випав мобільний телефон.

Покази вищевказаних свідків є логічними, не суперечать показам потерпілого, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинувачених в пред`явленому звинуваченні за наведених вище фактичних обставин.

Також на підставі ч.1 ст.358 КПК України судомдосліджені докази, що підтверджують винуватість обвинувачених:

- з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.09.2019 вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 повідомив про вчинення відносно нього грабежу 21.09.2019 близько 23.30 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.172);

-з протоколу огляду місця події від 22.09.2019 та фототаблиці вбачається, що 22.09.2019 о 00.00 год. в присутності понятих за адресою: м.Львів, вул.Драгана, 1, на дорозі оглянуто мобільний телефон «Самсунг Дуос». Вказаний телефон знаходився біля осіб, котрі назвали себе ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.181-183);

-з протоколу огляду предметів від 22.09.2019 з фототаблицею вбачається, що оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (а.с.184, 185-188);

-з протоколу огляду речей від 25.09.2019 вбачається, що оглянуто компакт-диск з відеозаписами за 21.09.2019, наданий директором ТОВ «Ромб» (а.с.198-199);

-з протоколу пред`явлення речей для впізнання від 25.09.2019 з фототаблицею вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених речей впізнав викрадений у нього мобільний телефон марки «Самсунг Дуос»( а.с.201-212);

-протоколами затримання від 22.09.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; постановою про визнання речових доказів від 22.09.2019; протоколом додаткового огляду предметів від 25.09.2019(а.с.175-177, 178-180, 190, 213);

З висновку судово-медичної експертизи №909 від 25.09.2019 вбачається, що при обстеженні ОСОБА_9 встановлено діагноз: «Множинні осаднення м`яких тканин обличчя. Забій м`яких тканин зовнішнього носа». Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено садно в ділянці правої брови, синець в лобно-скроневій ділянці зліва, крововилив та садно на слизовій оболонці верхньої губи. Вказані тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від ударів рукою 21 вересня 2019 року, як вказує ОСОБА_9 , відносяться до легкого ступеня тяжкості і не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння (а.с.191-192).

Оглянутими безпосередньо в судовому засіданні відеозаписами з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні кафе ТОВ "Ромб" за 21.09.2019.

При оформленні цих доказів не допущено істотного порушення прав та свобод обвинувачених, а інформація, яка в них міститься не дає суду правових підстав для висновку сумніватися у її правдивості. Вищевказані безпосередньо досліджені докази, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд вважає належними і допустимими, а їх сукупність є достатньою для належної правової оцінки дій обвинувачених, повністю кореспондується з наданими показаннями потерпілого і свідків.
Позиція обвинувачених про неможливість пригадати події кримінального правопорушення через перебування в стані алкогольного сп`яніння сприймається судом як спосіб захисту обвинувачених від пред`явленого обвинувачення та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Отже, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України є правильною, оскільки останній вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України є правильною, оскільки останній вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до тяжкого, його особу, який раніше судимий за умисні злочини проти власності та має непогашені судимості, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на «Д» обліку в наркологічному кабінеті (діагноз F -10.30), на «Д» обліку в психіатричному кабінеті (діагноз F-43.0)( а.с.215-222).

Також враховано, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 413 від 26.09.2019, ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип обтяжений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує (а.с.223-224).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до тяжкого, його особу, який одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, не перебуває на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах (а.с. 231-239).

Обставиною, яка пом`якшує покарання кожному з обвинувачених, суд визнає щире каяння, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує їх покарання відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки виправлення обвинувачених не можливо досягти без ізоляції від суспільства.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , будучи засудженими, маючи непогашені судимості, знову вчинили новий умисний злочин проти власності. При цьому, обвинувачені не мають постійного законного джерела доходу. На переконання суду, призначення обвинуваченим покарання із застосуванням ст.75 КК України не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не буде достатнім і необхідним для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів, не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину і особам засуджених внаслідок його м`якості.
З урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає підстав для застосування до обвинувачених положень ст.ст. 69 та 75 КК України.

Судом враховані висновки органу пробації, згідно яких виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб), а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.с.54-56, 74-76).

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у виді тримання під вартою залишити без змін.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обчислювати з часу затримання, а саме з 22 вересня 2019 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» чорного кольору повернути ОСОБА_9 , компакт-диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1