Справа № 727/1450/20
Провадження № 1-кп/727/160/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю потерпілого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, українця, громадянина України, що зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 11.11.2019 року, приблизно о 17 год. 03 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним мікроавтобусом жовтого кольору, марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Ентузіастів зі сторони вул.Головної в напрямку вулиці Воробкевича, в м.Чернівці, на якій зі сторони вул. Головної встановлено дорожній знак - 5.5 «Дорога із одностороннім рухом» з табличкою 7.4.4 (06:00-22:00), зі сторони провулку Ентузіастів, встановлено дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» з табличкою (06:00-22:00).

В подальшому, 11.11.2019 року, приблизно о 17 год. 04 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи вказаним автомобілем зупинився біля будинку за №2А, що по вул.Ентузіастів, в м.Чернівці, та почав рухатись заднім ходом в напрямку вул.Головної, в м.Чернівці, при цьому ОСОБА_4 , не маючи будь - яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху заднім ходом, не переконався в тому, що він своїми маневром не створить небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб і керуючи вказаним мікроавтобусом, заднім ходом, скоїв наїзд, лівою задньою частиною мікроавтобуса, на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила вказану вулицю, в темпі спокійної ходьби, від будинку №2А до будинку №3.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №749 від 03.12.2019 року, спричинено наступні тілесні ушкодження: крововиливи у м`які тканини голови з боку внутрішньої їх поверхні, розташовані: на тім`яно-скроневій ділянці справа; на скроневій ділянці зліва; на потиличній ділянці справа; перелом кісток основи та склепіння черепа; субдуральний крововилив в скроневій ділянці справа; субарахноїдальні крововиливи розташовані: на потиличній долі головного мозку зліва; на потиличній долі головного мозку справа; на тім`яній долі головного мозку справа; на скроневій долі головного мозку справа; на скроневій долі головного мозку зліва; забій скроневої долі головного мозку зліва; перелом 8-9-го ребер справа по середньо-ключичній лінії з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини.

Вказані тілесні ушкодження найбільш ймовірно виникли внаслідок наїзду транспортного засобу при перебуванні потерпілої у вертикальному положенні із первинним контактуванням транспортного засобу з правою стороною тіла, і за ознакою «небезпека для життя» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 , яка констатована ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 05 годині 00 хвилин в приміщенні лікувального закладу «ЛШМД в м. Чернівці».

Дану дорожню - транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п.1.5, 2.3 (б), та 10.9 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення з вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.9. - Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

При цьому порушення ОСОБА_4 п. 10.9 «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав суду, що 11.11.2019 року приблизно о 17-й годині, коли вже темніло, він рухався по вул.Ентузіастів. В подальшому, під час стоянки його автомобіля він почав здавати назад, а саме, це був різкий поштовх, машина була важка. В цей момент він відчув удар. Зупинив автомобіль і вийшов з нього та побачив літню жінку, яка лежала на землі та перебувала в свідомості. Почали сходитись люди. Він викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Зазначив, що автомобіль належить його знайомому Кирилюку. Також вказав суду, що у вчиненому розкаюється, відшкодував спричинену шкоду, просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть поетрпілого, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, той факт, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій та просив не позбавляти його волі; шкода потерпілому обвинуваченим відшкодована; а також враховуючи молодий вік обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стосовно заявленого потерпілим цивільного позову до обвинуваченого про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Частина 5 вказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 257 ч.1 п.5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи наявну в справі заяву потерпілого ОСОБА_6 в якій він просить заявлений ним цивільний позов залишити без розгляду, то суд вважає за необхідне залишити цивільний позов без розгляду.
Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 листопада 2019 року на автомобіль марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та переданий на зберігання на майданчик ГУНП в Чернівецькій області по вул.Комунальників, 4-Б.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 12.11.2019 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та переданий на зберігання на майданчик ГУНП в Чернівецькій області по вул.Комунальників, 4-Б повернути ОСОБА_8 .
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: одяг та взуття з трупа ОСОБА_7 , які згідно постанови слідчого від 27.01.2020 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно розписик передані на зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 кошти в сумі 2826,18 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень (вісімнадцять) копійок на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1