Справа № 191/2785/18
Провадження № 1-кп/206/62/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000894 від 27.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 26 травня 2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в парку «Червона зірка», розташованому по вул. Тітова в м. Синельникове Дніпропетровської області. Достовірно знаючи, що на лавці, розташованій на алеї парку, відпочивають ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 підійшли до них. В цей час між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. В той час, як ОСОБА_6 перебував в положенні сидячи на лавці, у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізуючи який, усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати такі тяжкі наслідки у виді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, передбачаючи можливість їх настання, та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 правою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в область обличчя ОСОБА_6 , від якого той впав на трав`яне покриття ґрунту, а ОСОБА_3 , не бажаючи припинення своїх протиправних дій, маючи на меті доведення свого злочинного умислу до кінця, лівою ногою, взутою в капці, наніс не менше чотирьох ударів в область голови лежачого на лівому боці ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з численними переломами кісток обличчя, наскрізним переломом правої лобної пазухи та правої орбіти, забоєм головного мозку, субдуральним крововиливом та пневмоцефалгією (потрапляння повітря до черепної порожнини), які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що 26 травня 2018 року в чотирьох з товаришами перебував в парку "Червона зірка", відпочивали, він випив склянку пива, у той час в тому ж місці, знаходився потерпілий з товаришем, які до них них двічі чиплялись, через деякий час, коли ті знаходились навпроти, його товариш ОСОБА_10 із товаришем потерпілого почали потасовку, у цей час він (обвинувачений) наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на лавочці, та схоже намагався привстати, і він наніс йому один удар кулаком, від чого той перелетів через лавку та впав, далі він переліз та вдарив його ще чотири рази ногами по голові, та зупинився на цьому. Вважає, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження настали внаслідок нанесення ним йому ударів. Щиро каявся у скоєному, цивільні позови визнав в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні суду показав, що того дня сидів на лавочці, ОСОБА_3 знаходився неподалік, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 підійшов до нього та наніс йому удар від чого він впав, потім наніс ще декілька ударів ногами. Від вказаних ушкоджень, він почав втрачати свідомість. Заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 4456,58 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого показання, якого відповідають фактичним обставинам справи, та потерпілого, а також дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ікримінованого правопорушення доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 35), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 2 а.п. 142).
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, враховуючи думку потерпілого та сторони обвинувачення, які не наполягали на реальному позбавленні волі обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі та з урахуванням всіх обставин справи, на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробовуванням, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.
Стосовно вирішення цивільного позову потерпілого суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, потерпілим заявлено позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди у сумі 4456,58 грн., дана сума складається із затрат на придбання ліків на вказану суму, яка підтверджена відповідними чеками і визнається обвинуваченим, тому підлягає стягненню з винної особи на користь потерпілого.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням характеру і тривалості страждань, стану здоров`я потерпілого, тяжкості заподіяної травми, наслідку тілесних ушкоджень, достовірності вимушених змін в життєвих стосунках потерпілого, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого та визнання ним позову і в ций частині, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 100000 грн.
Цивільний позов щодо відшкодування збитків за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 , заявлений прокурором в інтересах Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» ДОР підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлений причинний зв`язок між діями ОСОБА_3 та їх наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , провину його доведено, суму витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 визнав в повному обсязі, оскільки, відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями винної особи підлягає відшкодуванню, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п.п. 2 ч. 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 4456 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень 58 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 100000 (сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Цивільний позов прокурора задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» ДОР кошти, витрачені на стаціонерне лікування потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 7090 (семи тисяч дев`яносто) гривень 60 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1