Вирок
Іменем України

17.12.2019 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 10.02.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Львівської області, Старосамбірського району, села Трушевичі, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, суд, -

встановив :

ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності від 17.08.2016 року № 1596, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , згідно якої отримала у своє відання від ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 , без одержання будь-якої усвідомленої згоди ОСОБА_7 на відчуження належного її майна, умисно, в інтересах третіх осіб, усідомлюючи недобросовісність, нерозумність та неспрведливість правочину, 03.10.2016 року, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори привитного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на вул. Антоновича, 11/3 у м. Львові, уклала з ОСОБА_9 , договір міни квартири АДРЕСА_2 вартістю 1 150 000 грн. на квартиру АДРЕСА_3 вартістю 836 457 грн., тим самим розтративши майно, що перебувало в її віданні та заподіяла ОСОБА_7 матеріальних збитків в розмір 313 543 грн.
25 вересня 2019 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме розтраті чужого майна, яке перебувало на її віданні, вчиненого у великих розмірах.
Під час укладення угоди про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_10 погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, на підставах ч. ч. 1,2 ст. 69 КК України, сторни узгодили не призначати додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 191 КК України у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а також дійшли згоди і відповідальності до ст. 75 КК Ураїни звільнити ОСОБА_4 від відбуття осного покарання з п/випробуванням.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та надла суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які її роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачена ОСОБА_4 розуміє роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною чи обвинуваченою.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у звязку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути у хвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Вид покарання узгоджується з характеризуючими матеріалами щодо обвинуваченого та помякшуючими обставинами, якими є щире каяття та сприяння органам досудового слідства.
Відповідно до ч.1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості і призначення обвинуваченій, узгодженого сторонами, покарання підлягає затвердженню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати не понесені.
Керуючись ст.ст. 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України,

ухвалив :

затвердити угоду про визнання винуватості від 25.09.2019 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесенему до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 10.02.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України, та призначити її покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1