Номер провадження: 11-сс/813/2104/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000932 від 17.06.2019 року, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Конопляне Іванівського району Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні дітей 2004 та 2019 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000932 від 17.06.2019 року, та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України, продовжений строк тримання під вартою,до 03.02.2020 року, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про те , що прокурором під час розгляду клопотання доведено, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу,не зменшилися, а також доведена необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного до закінчення проведення процесуальних слідчих дій, зазначених в клопотанні.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що у врученому 11.10.2019 р. його підзахисному повідомленні про підозру відсутнє обґрунтування причетності саме ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів, натомість, в повідомленій підозрі деталізовані діяння підозрюваного ОСОБА_10 , а з наявних матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що події вчинялись особами, які були в балаклавах, тому не є зрозумілим, за якими прикметами було здійснено впізнання осіб за фотознімками їх обличчя, у зв`язку із чим підозра не є обґрунтованою.
При розгляді клопотання не доведена наявність ризиків, зокрема того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків в зазначеному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. ОСОБА_8 впродовж всього досудового розслідування кримінального провадження протягом 4 місяців не вдавався до будь-яких спроб переховуватись та впливати на потерпілих та свідків.
Стороною обвинувачення не було доведено недостатності застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, натомість, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні малолітнього сина.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено доказами обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, зокрема, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходуне зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, а також, що досудове розслідування триває, а слідчі дії не проведені в повному обсязі.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що під час судового розгляду, на виконання вимог ст. 199 КПК України, були дослідженні обставини, зазначені в клопотанні про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , на підставі яких слідчий суддя встановив, що прокурором належним чином обґрунтована наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189КК України, зокрема, у тому, що 27.09.2019 р. о 17:50 год., ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та чотирма невстановленими особами, які використовували маски з метою приховування рис обличчя, маючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, умисно, шляхом вільного доступу, проникли до торгівельної зали магазину «Soft-Club», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська 60, де один із невстановлених нападників утримував в руці предмет, схожий на пістолет та спрямовував його в бік потерпілих, погрожуючи його застосуванням, а інша невстановлена особа утримувала в руці розкладний ніж, який демонструвала потерпілим з метою їх залякування та здійснення психологічного тиску, після чого ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та чотирма невстановленими особами спричинили: потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження та матеріальний збиток на загальну суму 106 575 грн., заволодівши його мобільним телефоном, наручним годинником та ноутбуком; потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження та матеріальний збиток на загальну суму 59 500 грн., заволоділи його мобільним телефоном та наручним годинником; потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження та матеріальний збиток на загальну суму 30 600 грн., заволодівши його наручним годинником, грошовими коштами та мобільним телефоном.
В подальшому, 27.09.2019 р. приблизно о 18:30 годині, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на вимагання передачі чужого майна, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та чотирма невстановленими особами, примусово, по черзі, шляхом волочіння за верхній одяг по підлозі, перемістили потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до підсобного приміщення магазину «Soft-Club», де, шляхом застосування фізичної сили та морального тиску, виказуючи погрози застосування зброї та демонструючи її потерпілим, змусили потерпілих власноруч скласти розписки щодо боргових зобов`язань із обмеженим строком сплати фактично неіснуючого боргу, після чого невстановлені особи за вказівкою ОСОБА_10 прибули за адресами місця проживання потерпілих, де один з невстановлених осіб отримав, а фактично заволодів внаслідок вимагання, від близьких родичів потерпілих матеріальні цінності, грошові кошти, спричинивши таким чином матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 135 600 грн., потерпілому ОСОБА_14 на загальну суму 136 325 грн., потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 174 935 грн.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

На даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про те, що надані докази не доводять про наявність в його діях ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189КК України, апеляційний суд не може прийняти до ваги, так як відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими на даній стадії процесу, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не обґрунтований висновок про не зменшення встановлених ризиків при застосуванні запобіжного заходу, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційним суд, дослідивши матеріали надані до клопотання та пояснення учасників апеляційного розгляду, дійшов висновків про те, що зазначені прокурором ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.
Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189КК України, за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Крім того, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою останніми зміни первинних показань.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_15 , особи, які вимагали в нього та його колег грошові кошти, погрожували їм фізичною розправою над ними, їх сім`ями та дітьми у разі звернення потерпілих до правоохоронних органів, що, на переконання апеляційного суду, є ще одним підтвердженням існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні малолітнього сина, проте вважає, що зазначена обставина не зменшує існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок слідчого судді.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, завершується проведення всіх необхідних процесуальних та слідчих дій, а також збір доказів, перелік яких зазначений в клопотанні слідчого.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування без продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 неможливо.
З огляду на це, слідчий суддя в ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При таких обставинах, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000932 від 17.06.2019 року, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 ,- залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 26.12.2019 року о 16 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4