Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4293/20
Провадження № 1-кс/711/1470/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2020 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором першого відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні №0000354, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора першого відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000354, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2019, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 16.06.2020, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 11 години 52 хвилин діючи незаконно, у порушення вимог Закону України №60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , збув ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними), який надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, психотропну речовину.
Так, 16.06.2020 близько 11 години 52 хвилини ОСОБА_7 , перебуваючи в автомобілі «MAZDA CX-7», сірого кольору, 2009 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , навпроти будинку АДРЕСА_2 здійснив незаконний збут ОСОБА_9 , тобто продав за 300 грн., два фольгових згортка з психотропною речовиною, обіг якого обмежено амфетамін.
Того ж дня, близько 13 години 20 хвилини, ОСОБА_9 у службовому кабінеті №603 УСР в Черкаській області ДСР НП України, що за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 189, добровільно видав працівникам поліції продані йому ОСОБА_7 два фольгових згортка з психотропною речовиною, обіг якого обмежено амфетамін.
Також, 16.06.2020, повторно, у період з 18 години 10 хвилин по 19 години 52 хвилин, під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, автомобіля «MAZDA CX-7», сірого кольору, 2009 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , який розташований за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Федорова, 41, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 працівниками поліції виявлено та вилучено 7 фольгових згортків з психотропною речовиною, обіг якого обмежено амфетамін, яку ОСОБА_8 за попередньою змовою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зберігав при собі з метою подальшого збуту.

До того ж, 16.06.2020, повторно, у період з 18 години 10 хвилин по 21 годину 40 хвилин, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який ОСОБА_5 за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зберігав за місцем проживання з метою подальшого збуту.

У клопотанні також зазначено, що 17.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є зібрані в ході досудового розслідування відомості, а саме:
-протоколи оперативної закупівлі від 30.05.2020 (3 шт.);
-протоколи оперативної закупівлі від 26.05.2020 (3 шт.);
-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 03.06.2020;
-висновок експерта №2 / 1082 від 04.06.2020;
-висновок експерта №2 / 1126 від 09.06.2020;
-протокол проведення обшуку від 16.06.2020;
-протокол затримання особи від 16.06.2020;
-протоколи оперативної закупівлі від 16.06.2020 (3 шт.);
-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16.06.2020;
-висновок експерта від 18.06.2020.

Ініціатор клопотання вказує, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на волі, буде:
-переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі завідомо не правдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадження шляхом спілкування з іншими особами, які також причетні до вчинення вказаного злочину, так як на цей час не встановлено джерело походження наркотичної речовини та інші обставини, які підлягають доказуванню (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-незаконно впливати на експертів, які будуть проводити судові експертизи у кримінальному провадженні, щоб схилити їх дачі завідомо неправдивих чи необ`єктивних висновків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-вчиняти інші злочини, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів, а також аналогічні тим, у яких він підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені ризики існують, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, факти які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висування обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування («Мюррей проти Сполученого королівства»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівста»). У справі «Ілійкова про Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Таким чином, на думку слідчого органу досудового розслідування запобігти вищезазначеним ризикам не можливо за допомогою більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Підозра є повністю обгрунтованою. До того ж, органом досудового розслідування встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (зможе уникати від досудового розслідування, зможе впливати на свідків, враховуючи, що не всі допитані та встановлені,), а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам. Таким чином, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб без можливості внесення застави.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав доводи прокурора та просив задовольнити його клопотання у повному обсязі. Додатково зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який ОСОБА_5 за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зберігав за місцем проживання з метою подальшого збуту. До того ж, у ході даного обшуку у ОСОБА_5 були вилучені мічені кошти, які використовувалися під час контрольної закупки. Вказана вище група осіб має стійкий характер і відносно них по інших епізодах уже направлено обвинувальний акт до Соснівського районного суду м. Черкаси. Таким чином, органом досудового розслідування встановлено наявність обґрунтованих ризиків, зокрема, можливість вчинення нового злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних та психотропних засобів, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам. Також зазначив, що підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу (застави) він не вбачає.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення внесеного клопотання. Також зазначив, що у клопотанні тільки перераховані ризики, але не наведено будь-якого обгрунтування, вони жодним чином не підтверджені. Переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора чи суду ОСОБА_5 намірів не має. Просив врахувати те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має двох неповнолітніх дітей та має міцні соціальні зв`язки. До того ж, посилання сторони обвинувачення на те, що відносно, у тому числі ОСОБА_5 , направлено до суду обвинувальний акт, не свідчить про стійкий характер його неправомірної поведінки та можливість вчинення ним інших злочинів. Крім того, стан здоров`я ОСОБА_5 не дозволяє утримувати його в СІЗО, оскільки він потребує лікування та спеціальної дієти, а в умовах СІЗО цього зробити неможливо. Таким чином, просив відмовити у задоволенні даного клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт із покладенням певних процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника та просив відмовити у задоволенні даного клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, показання свідка, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000354 від 24.12.2019, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також, враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання та додаткові, що були надані стороною обвинувачення у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри саме на даній стадії досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, є доведеними та обґрунтованими.

Цілком обґрунтованими є доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, а тому є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, що обумовлює необхідність його ізоляції.

Крім того, обґрунтованими є доводи прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків, з метою схилення їх до дачі завідомо не правдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадження шляхом спілкування з іншими особами, які також причетні до вчинення вказаного злочину, так як на цей час не встановлено джерело походження психотропної речовини та інші обставини, які підлягають доказуванню. Також, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на експертів, які будуть проводити судові експертизи у кримінальному провадженні, щоб схилити їх дачі завідомо неправдивих чи необ`єктивних висновків.

До того ж, аналізуючи те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів, а тому перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який, відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, та наявність зазначених вище ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не має стабільних доходів, на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів. До того ж, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий стан підозрюваного та особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної його процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з свідками та особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, що має особливо важливе значення у даному випадку на цій стадії досудового розслідування, а також можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини події свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність тимчасової ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного (відсутні дані, що він не може утримуватися в арештному домі), особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть у собі злочинні діяння у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування у кримінальному провадженні № 0000354 від 24.12.2019, є тримання під вартою.

При цьому, судом враховані обставини, які зазначені стороною захисту але вони не є такими, які впливають на прийняття рішення за результатами розгляду цього клопотання.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, незважаючи на позицію сторони обвинувачення, що в даному випадку підстав для застосування застави немає. Така позиція прокурора жодним чином не відповідає нормам КПК України.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного. Натомість застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України).

У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).

Отже, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 63060 грн. 00 коп., оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу варто звернути увагу, що у даному випадку тривалість застосування попереднього ув`язнення на період часу у 30 діб, тобто у межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Таким чином, виправданим є застосування запобіжного заходу у період до 16.07.2020 включно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів, тобто до 16.07.2020 включно.

Визначити заставу у розмірі 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 63060 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

-не виїжджати за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

-утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками у кримінальному провадженні.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 16.07.2020 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Строк дії ухвали визначити до 16.07.2020 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ м. Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1