справа № 208/2346/19
провадження № 1-кп/208/487/19
УХВАЛА

20 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого, судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександро-Білівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючий, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
29.05.2018 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відносно якого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 11.04.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням відсутності потерпілих внаслідок хвороби, учасники судового засідання, кожен окремо, вважали за неможливе почати судовий розгляд по справі.
Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, ризики які були підставою для обрання ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу наявні, а альтернативний запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину під час відбуття покарання з випробуванням.
Адвокат просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою. Належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 можливо забезпечити обранням відносно обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, який обвинувачується у скоєні особливо тяжкого корисливого злочину, та низки тяжких злочинів під час відбуття покарання з випробуванням, що свідчить про його стійку антисоціальну позицію, не працюючого, не одруженого, тобто такого, що не має стійких соціальних зв`язків, який знаходячись на свободі може незаконно вливати на свідків, потерпілих, продовжити злочинну діяльність, з огляду на термін покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, що є відповідними ризиками, у тому числі ухилення від суду, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями ст. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком до 17 жовтня 2019 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3