Справа № 639/9149/19
Провадження № 1-кс/639/24/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, видача якої запитується ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , помічника народного депутата України ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 про перевірку наявності підстав для звільнення з під варти громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та клопотання народних депутатів України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про зміну відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу на особисту поруку, -

В С Т А Н О В И В :

27.12.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_8 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 585 КПК України про перевірку наявності підстав для звільнення особи з-під варти.

В обґрунтування скарги зазначається, що сторона захисту просить розглянути у встановленому законодавством порядку скаргу та здійснити перевірку наявності підстав для звільнення ОСОБА_4 з-під варти, оскільки на даний час відсутні будь-які підстави для тримання особи під вартою та застосування екстрадиційного арешту.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.07.2019 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. 01.08.2019 року вищезазначений запобіжний захід було змінено на тримання під вартою на підставі ухвали Харківського апеляційного суду. З 23.07.2019 по 01.08.2019 року ОСОБА_4 знаходився вдома, виконуючи покладені на нього обов`язки. Разом з цим, останнім не було вчинено жодного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 не переховувався від органів державної влади, в тому числі від органів прокуратури, поліції та суду.

Стороною захисту зазначається, що про перегляд ухвали Жовтневого районного суду від 23.07.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено в телефонному режимі 31.07.2019 року. Незважаючи на такі стислі строки, та усвідомлюючи значимість своїх дій, ОСОБА_4 прибув 01.08.2019 року до Харківського апеляційного суду разом із адвокатами, що може свідчити лише про відповідальність та правову свідомість ОСОБА_4 , а також про відсутність бажання ухилятися від правосуддя.

Також захисник посилається на наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, оскільки ОСОБА_4 на території України проживає більше 10 (десяти) років та перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_17 , від спільного проживання однією сім`єю з якою він має двох малолітніх дітей. ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 1.11.2019 р. ним укладено договір позички щодо користування вказаним будинком строком дії до 1.10.2022 року.

Сторона захисту просить врахувати той факт, що на даний час не має обґрунтованих відомостей про те, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів поліції, прокуратури та суду, як і не має відомостей про те, що протягом 10 (десяти) років проживання на території України ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, стороною захисту зазначається, що існують належні гарантії запобігання втечі та забезпечення у подальшому (у разі наявності підстав) видачі ОСОБА_4 , у зв`язку з чим захисник ОСОБА_8 просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді особистої поруки народних депутатів України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
Клопотання зазначених народних депутатів надано до суду разом зі скаргою.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_8 підтримав вимоги скарги в повному обсязі, просив суд звільнити ув`язненого з-під варти, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки або на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того захисник пояснив, що народним депутатам, голові Меджлісу та громадській організації відомі обставини справи щодо ОСОБА_4 , дані про його особу, тяжкість пред`явленого йому обвинувачення, з урахуванням чого просять змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на особисту поруку, оскільки належне виконання ним процесуальних обов`язків можливо шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, про що вказані особи надали до суду клопотання про особисту поруку. Наголосив на тому, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 на території Російської Федерації розпочато у зв`язку з його переслідуванням по політичним та релігійним переконанням, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. 13.09.2019 року ГУ ДМС України було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 . На теперішній час позовна заява ОСОБА_4 про оскарження даного рішення ДМС України знаходиться на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва, та остаточне рішення за цією заявою судом не прийнято.

Особа, видача якої запитується ОСОБА_4 , та захисник ОСОБА_6 також просили суд звільнити ув`язненого з-під варти, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Помічник народного депутата України ОСОБА_9 ОСОБА_7 підтримала заявлене клопотання та просила змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на особисту поруку народних депутатів України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Начальник відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_18 проти задоволення скарги заперечував, просив суд врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. На теперішній час екстрадиційна перевірка щодо ОСОБА_4 триває. Тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи не можуть гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі компетентним органам РФ.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні компетентних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації (умисне вбивство, незаконне поводження зі зброєю), у зв`язку з чим його 20.02.2019 року оголошено у міжнародний розшук каналами Інтерполу.

Ухвалою Грозненського міського суду Чеченської Республіки Російської Федерації від 23.01.2019 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою затримання у зв`язку з перебуванням його у розшуку.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 на території Російської Федерації, відповідають злочинам за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України (вбивство двох або більше осіб), та за ч. 1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), максимальна санкція за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Отже, інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України є екстрадиційними.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.08.2019 року задоволено клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 16.04.2019 р. та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на строк до 12 місяців, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2019 року визнано наявними підстави для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.11.2019 року відмовлено у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 про звільнення особи з під варти у зв`язку з відсутністю підстав для подальшого утримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 року визнано наявними підстави для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжено застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційним арештом є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Згідно з ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до ч. 12 ст. 584 КПК України, за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Вимогами ч. 1 ст. 585 КПК України визначено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При цьому, згідно п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, Суд нагадав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009 ) (Labita v. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею враховується:

- наявність відомостей про те, що постановою слідчого Грозненського міжрайонного СВ СУ Слідчого комітету при прокуратурі РФ по Чеченській Республіці від 09.10.2009 року ОСОБА_4 оголошений в розшук на території Російської Федерації, а з 11.12.2018 року він був оголошений в міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол, у зв`язку з його ухиленням від органів слідства;

- тяжкість покарання, що загрожує особі у разі засудження, оскільки інкриміновані кримінальні правопорушення за законодавством України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, які відповідають ч. 1 ст. 263 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто є екстрадиційними;

- вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , щодо якого відсутня інформація про наявність тяжких захворювань чи інвалідності;

- дані про наявність у ОСОБА_4 на території України постійного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданим суду договором позички житлового будинку за вказаною адресою.

Також судом береться до уваги факт перебування у провадженні Київського адміністративного суду справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ГУ ДМС України про скасування постанови про відмову у визнанні його біженцем.

Аналіз наявних у справі матеріалів дає слідчому судді підстави вважати, що незважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому на території Російської Федерації злочинів, на даний час відсутні безумовні підстави вважати, що інший, окрім тримання під вартою (екстрадиційного арешту) запобіжний захід не може бути гарантією належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 . Натомість суду не надано доказів будь-яких порушень ним умов домашнього арешту, застосованого до нього раніше, як і вчинення інших правопорушень за час проживання на території України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на даний час є належним заходом забезпечення екстрадиційного процесу, з огляду на наведені вище та проаналізовані судом дані.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки народних депутатів України. Вказані народні депутати України особисто клопотання в судовому засіданні не підтримали, натомість, при вирішенні питання про можливість обрання саме такого запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що особиста порука є одним з найм`якіших з числа передбачених КПК України запобіжних заходів, що, в сукупності з встановленими обставинами по справі, на даний час не може слугувати підставою вважати про реальну співмірність ризиків, передбачених КПК України саме такому запобіжному заходу щодо ОСОБА_4 .

Відтак, клопотання сторони захисту підлягає частковому задоволенню, а запобіжний захід відносно ОСОБА_4 зміні на домашній арешт на певний період доби з негайним звільненням заарештованої особи з-під варти.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 369, 372, 376, 584 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_8 та клопотання народних депутатів України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 задовольнити частково.
Змінити відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою (екстрадиційного арешту) на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 год. до 08-00 год. наступного дня,до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Російської Федерації.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_4 процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

з`являтися за кожною вимогою до органу, який проводить екстрадиційну перевірку чи суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку, з населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти орган, який проводить екстрадиційну перевірку, про зміну місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 08.03.2020 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення умов обраного запобіжного заходу слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Прокуратуру Харківської області, а її виконання - на орган Національної поліції України за місцем застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та не підлягає апеляційному оскарженню.

Повний текст ухвали складено 09.01.2020 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1