У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2020 Справа №607/5065/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, в кримінальному провадженні №0000235, -

встановив:
Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, в кримінальному провадженні №0000235.

У клопотанні слідчого вказано наступне: «Слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1, 2ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин ум. Тернопіль особам, схильним до їх вживання.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року№ 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно придбав кристалічну речовину блакитно-білого кольору, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (із наступними змінами та доповненнями), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку надалі незаконно перевіз та передав ОСОБА_4 для зберігання з метою збуту по місцю його проживання, а саме у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_8 , 28 вересня 2019 року, близько 16.40 год., з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи неподалік житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , маючи в наявності незаконно придбану з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,0519 грама, незаконно збув її ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), за що отримав від останньої грошові кошти в сумі 400 (чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_4 , який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 307 КК України, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року№ 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальна маса якого у висушеному вигляді (в перерахунку на суху речовину) становить 13,715 грам, та який, згідно Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року№ 770 (із наступними змінами та доповненнями), відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який зберігав без мети збуту за місцем свого проживання у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

23 січня 2020 року під час проведення обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальна маса якого у висушеному вигляді (в перерахунку на суху речовину) становить 13,715 грам, та який ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно зберігав без мети збуту по місцю свого проживання.

У вчиненні зазначених кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ковель Волинської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , якому 24 січня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

25 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25.01.2020 року у справі № 607/1372/20 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується о 00.00 год. 23 березня 2020 року.

Достатніми підставами обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень є зібрані у кримінальному провадженні матеріали, найбільш вагомими серед яких є:

- заява ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) від 11.06.2019 року про вчинення кримінального правопорушення;

- покази свідка ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) від 11.06.2019 року про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- покази свідка ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) від 28.09.2019 року про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- висновок експерта від 16.10.2019 року № 2.1-729/19, згідно якого: кристалічна речовина блакитно-білого кольору містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено; маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в перерахунку на діючу речовину становить 0,0519 грама;

- результати проведення НС(Р)Д контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 28.09.2019 року, яким підтверджено обставини вчинення кримінального правопорушення.

- результати проведення НС(Р)Д аудіо-, відеоконтроль особи від 22.11.2019 року, яким підтверджено обставини вчинення кримінального правопорушення;

- обшук приміщення квартири АДРЕСА_3 від 23.01.2020 року, яким підтверджено обставини вчинення кримінального правопорушення;

- висновок експерта від 24.01.2020 року № 2/1-89/20, згідно якого речовина рослинного походження має ботанічні ознаки верхівкових частин рослин коноплі, містить каннабіноїди (канабінол, канабідіол), зокрема тетрагідроканабінол, і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено - канабісом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваних кримінального правопорушення.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року п. 175 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

23 березня 2020 року закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження, так як у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, а саме:

1. Долучити до матеріалів кримінального провадження відповіді на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 28.02.2020 року, 03.03.2020 року, 05.03.2020 року та від 06.03.2020 року.

2. Розглянути клопотання про тимчасові доступи до речей і документів, які перебувають на розгляді в слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду, та, у випадку їх задоволення, провести відповідні заходи забезпечення, долучити відповідні матеріали до кримінального провадження, провести їх огляд (аналіз).

3. Розглянути клопотання про примусове відібрання взірців для проведення експертизи, яке перебуває на розгляді в слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду, та, у випадку їх задоволення, провести примусове відібрання зразків папілярних узорів пальців рук і призначити судові дактилоскопічні експертизи. Висновки судових експертиз долучити до матеріалів кримінального провадження.

4. Долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових комп`ютерно-технічних, дактилоскопічних експертиз та експертиз зброї, матеріалів, речовин та виробів, відео-, звукозапису, а також висновок криміналістичного дослідження транспортного засобу, проведення яких призначено та триває.

5. З урахуванням проведених вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, додатково допитати підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

6. Виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальних дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Виконання зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідні для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для збирання додаткових доказів.

Зазначені процесуальні дії не було проведено раніше, внаслідок складності провадження та в цей час проводилися першочергові, невідкладні слідчі дії для встановлення обставин вчинення злочину, а необхідність у проведенні деяких слідчих дій виникла лише після проведення першочергових та невідкладних слідчих дій.

Метою продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , згідно з вимогами пунктів 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час, з урахуванням положень ст. 178 КПК України, а саме: вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, його майновий стан, в ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у продовженні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та інших правопорушень, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність вищезазначених ризиків.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, в тому числі, за ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тобто злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) застосовується судом як джерело права.

Обґрунтовуючи необхідність продовження підозрюваному виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати, правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України», від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, враховуючи викладені вище обставини, з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, маючи паспорт громадянина України для виїзду закордон, що в умовах дії угоди про безвізовий режим, укладеної між Україною та країнами Європейського союзу, дозволяє безперешкодно виїхати за межі України, ОСОБА_4 , розуміючи наслідки, які спричиненні його діями, і відповідно міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, шляхом виїзду за межі України або на територію України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та тривалий час не повертатися до місця постійного проживання.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

В ході досудового розслідування допитано свідків, інших підозрюваних, проведено судові експертизи, показання та висновки яких мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні. Враховуючи те, що ОСОБА_4 проживає у м. Тернопіль та має широке коло друзів та знайомих, він не перебуваючи під вартою, як особисто, так і через третіх осіб, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та експертів у даному кримінальному провадженні, які проживають в м. Тернопіль та Тернопільській області, з метою надання ними неправдивих показів, висновків або їх зміни щодо обставин вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки, інші підозрювані та експерти ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні не одного, а декількох кримінальних правопорушень, вчинених упродовж тривалого проміжку часу. За таких обставин ризик перешкоджанню кримінальному провадженні, вчинення нових злочинів продовження злочинної діяльності, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності.

Згідно з рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» від 12.12.1991 ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» від 24.04.1998 визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попереднє притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні за № 0000235 від 11.06.2019 року, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків, інших підозрюваних та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини, в цілому, свідчать про наявність вищезазначених ризиків та неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою.

У зв`язку із закінченням 23.03.2020 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливим спробам переховування від органу досудового розслідування, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та експертів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків».

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що клопотання підтримує в повному обсязі, посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який а саме: домашній арешт пояснивши, що на даний час відпали будь які ризики зазначені в ч.1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_4 не має будь якого наміру переховуватись від органів досудового розслідування, позбавлений можливості знищити, сховати чи спотворити будь які речі чи документи які мають істотне значення для досудового розслідування.

Також ОСОБА_4 немає змоги незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта зважаючи на те що анкетні дані свідків були змінені а експертизи у даному кримінальному проваджені проведені.

ОСОБА_4 не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати досудовому розслідувані у інший спосіб.

Крім того, захисник ОСОБА_5 повідомив суд про те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи під вартою скаржиться на свій стан здоров`я, оскільки під час затримання працівниками поліції йому було зламано плечову кістку лівої руки, тому ОСОБА_4 на даний час необхідне лікування та реабілітація в закладах охорони здоров`я.

Підозрюваний ОСОБА_4 в режимі відеоконференції пояснив, що у нього дійсно діагностовано перелом плечової кістки лівої руки, а препарати які надають йому у ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», викликають у нього тошноту та не допомагають.

ОСОБА_4 також зазначив що у відповідності до практики Європейського суду із прав людини запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, тому самого факту обгунтованості підозри для його застосування недостатньо а оскільки стороною обвинувачення належним чином не доведено жодного із ризиків зазначених у ст.177 КПК України, просить відмовити у клопотанні слідчому та змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо клопотання захисника.

Заслухавши доводи сторін, проаналізувавши клопотання сторони захисту та сторони обвинувачення, оцінивши долучені до них додатки - матеріали, а також, пояснення і надані докази, слідчий суддя приходить до висновку.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року ОСОБА_4 обрано та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Водночас, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Зокрема ОСОБА_4 підозрюється у вчинення декількох кримінальних правопорушень, що свідчить про те що він може не стати на шлях виправлення та вчинити інші злочини.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Проаналізувавши наведене у сукупності вважаю, що пояснення сторони захисту спростовуються матеріалами, які додано до клопотання і доводами сторони обвинувачення про реальне існування ризиків, що у свою чергу дає підстави вважати, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Із змісту медичної довідки котра долучена Захисником ОСОБА_5 вбачається що 24.01.2020 року у підозрюваного ОСОБА_4 діагностовано закриту травму лівого ліктьового суглоба, про те зазначено, що на день надання довідки 25.02.2020 року стан здоров`я ув`язненого ОСОБА_4 є близьким до задовільного, тому слідчий суддя приходить до переконання що дана обставина не є перешкодою в утриманні підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

З метою забезпечення завдання кримінального провадження та належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування, виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального правопорушення, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків із врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_4 його стану здоров`я, сімейного стану, соціальних зв`язків, віку, матеріального стану, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 8,129 Конституції України, 23, 94, 177, 183, 309 КПК України, -

постановив:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 на домашній арешт та зменшення розміру застави визначеної ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення задовільнити. ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк два місяці до 19 травня 2020 року 23 год. 59 хв. ОСОБА_4 продовжити строк внесення застави в розмірі 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу. Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання або місця роботи; утриматися від спілкування з свідками, експертами та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; за наявності здати на зберігання до відповідного органу державної влади на зберігання паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, на строк два місяці до 19 травня 2020 року.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 19 травня 2020 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України для вручення ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1