печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка звернулась зі скаргою, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про відмову у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:
02.09.2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадження № 0010239 від 19.12.2018 року, в якій просила: скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілою від 05.08.2019 року та зобов`язати слідчого виконати вимоги п. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, пояснила про обставини викладені у ній, скаргу просила задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, з урахування думки заявника, розглянув скаргу у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 02.08.2019 року ОСОБА_3 звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0010239 від 19.12.2018 року.

Постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 05.08.2019 року відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0010239 від 19.12.2018 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у задоволенні клопотання у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , оскільки у ході досудового розслідування не здобуто даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що розцінюється слідчим органу досудового розслідування як очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 не завдано шкоди, що виключає можливість надання їй статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 05.08.2019 на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що окрім посилання на положення ст. 55 КПК України, слідчим зроблено загальне посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.
Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 303-309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 05.08.2019 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадження № 0010239 від 19.12.2018 року - скасувати.
Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілій ОСОБА_3 у кримінальному провадження № 0010239 від 19.12.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судя: ОСОБА_1