Справа № 444/744/18
Провадження № 1-кп/444/20/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000226, внесеного 22.02.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не хворіє, не інвалід, освіта середня, не одружений, раніше судимий востаннє 05.11.2019 р. Жовківським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будуче раніше неодноразово судимим 28 вересня 2012 року Жовківським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, будучи звільненим з місць позбавлення волі 23.05.2014 на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин.
Так, 21 лютого 2018 року, о 16 годині 59 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у торгівельному залі приміщення магазину «Колібріс», що розташований за адресою м. Рава-Руська, вул. Першого листопада, 5, Жовківського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшов до стелажу де знаходилися коньячні вироби, звідки таємно вчинив крадіжку однієї пляшки бренді « ОСОБА_5 10р.» ємністю 0,5 літра, вартістю 260 гривень 64 копійки, після чого покинув приміщення магазину «Колібріс», чим завдав потерпілій стороні ТзОВ «Торговий дім «Аванта»» матеріальної шкоди на загальну суму 260 гривень 64 копійки.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, після розяснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини, у вчиненні злочину свою вину визнав повністю. У вчиненому розкаюється, просить не призначити суворого покарання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. При цьому обвинуваченому було розяснено наслідки ч.3 ст.349 КПК України у разі проведення судового розгляду у спрощеному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявленого йому кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинив (крадіжку), а тому суд його дії кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше судимого, його особу, пом"якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, не знаходиться на обліку в психоневрологічному диспансері чи наркологічному, не працює.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

З вироку від 05.11.2019 року винесеного Жовківським районним судом Львівської області вбачається, що даним вироком визнано винним та засуджено ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки .

Таким чином, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 після постановлення вироку Жовківським районним судом Львівської області 05.11.2019р., винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку , а тому остаточне покарання йому слід обрати у відповідності до вимог ст.70 ч.4 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України .

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочин, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, відсутність обставин, що обтяжують, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченим покарання в межах санкції статті 185 ч. 2 КК України, у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ними нових злочинів.

Однак, суд, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються посередньо, щиро покаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинуваченого слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому відповідний іспитовий термін та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом частково складання покарань, із врахуванням призначених за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 05.11.2019 року покарань, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обовязки.

Згідно ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_3 періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1