ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7378/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/172/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000235 від 11 червня 2019 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року, в режимі відеоконференції, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання захисника, слідчий суддя виходив з того, що належних доказів, які б давали підстави та виправдовували зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 на більш м`який стороною захисту не було наведено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_7 вважає вищевказану ухвалу слідчого судді від 14 травня 2020 року такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та вимогам кримінального процесуального права.

Звертає увагу на те, що підозрюваний є особою молодого віку, ймовірний злочин не спрямований проти життя та здоров`я, відсутні докази, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК, а також не надано доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.

Також вказує, що орган досудового розслідування з моменту продовження строку тримання під вартою, а саме протягом 30 днів, не вчинив жодної процесуальної слідчої дії з ОСОБА_7 .

На думку сторони захисту розмір застави обраний підозрюваному ОСОБА_9 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2020 року є непомірно великим.

На підставі наведеного сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року та прийняти нову, якою задовольнити клопотання адвоката про зміну підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту. В разі, якщо суд прийде до переконання, що підозра обґрунтована та ризики, передбачені ст.177 КПК України мають місце, просить врахувати особу, майновий стан підозрюваного і його рідних та зменшити встановлений слідчим суддею надмірний розмір застави.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, просять скасувати оскаржувану ухвалу; думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді місцевого суду законною та обґрунтованою і просить її залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження СУ ГУНП в Тернопільській проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307, ч.1, 2 ст.309, ч.2 ст.345 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_7 , якому 24 січня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України.

25 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду №607/1366/20 щодо підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_9 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.307, ч.1, 2 ст.309, ч.2 ст.345 КК України, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки і обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що повністю узгоджується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу з приписами ст.183 КПК України.

Розглядаючи клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , в порядку ч.4 ст.201 КПК України, слідчий суддя, дотримавшись вимог кримінального процесуального законодавства, з якими закон пов`язує порядок обрання та зміни запобіжного заходу, правильно ухвалив рішення про відмову зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Зокрема, слідчим суддею враховано, що при обранні підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків шляхом схиляння їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, продовжувати злочинну діяльність.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_8 слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що вказані вище ризики, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому обрання підозрюваному ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Твердження апелянта про те, що обраний судом розмір застави для підозрюваного ОСОБА_9 не відповідає його майновому стану і є завідомо непомірним для останнього, є безпідставним, оскільки він обраний судом у межах встановлених відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України.

Підстав для зменшення розміру застави, визначеної судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу, про що ставить питання апелянт, колегія суддів не вбачає, оскільки матеріали кримінального провадження підтверджують наявність обставин, які дають підстави вважати, що саме обраний судом розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання щодо зміни запобіжного заходу не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді такого клопотання дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_9 , законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.