№566/599/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року смт. Млинів Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
начальника СВ Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Млинівського ВП Дубенського ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 14 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Млинів, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого:

-вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2004 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 18 жовтня 2005 року вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2004 року відносно ОСОБА_5 змінено і останній був засуджений до фактично відбутої міри покарання, із застосуванням ст.69 КК України.
- Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 01 березня 2006 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 29 травня 2008 року за ч.3 ст.185 КК України і звільненого від відбуття покарання за цією статтею на підставі ст.5 КК України, а ст.395 КК України призначено міру покарання у виді арешту на строк 6 місяців.
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2010 року за ч.1 ст.309 і ч.2 ст.383 КК України до 6 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2010 року повністю зараховане покарання, відбуте за вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 29 травня 2008 року і ОСОБА_5 визнаний таким, що повністю відбув покарання.
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Ухвалою колегії суддів судової палати Апеляційного суду Рівненської області від 27 березня 2012 року вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2011 року залишено без змін.
-вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2010 року за ч.3 ст.185 та ч.4.2 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2011 року вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2010 року був скасований і кримінальну справу повернуто в суд на новий розгляд.
- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2010 року за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2012 року за ч.2 ст. 263, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;
- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2014 року за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнено, з встановленням йому іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Млинівського ВП Дубенського ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, звернувся до Млинівського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обгрунтовуючи клопотання посилається на те, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а також ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні начальник СВ Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 клопотання про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задоволити.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підтримав, просив суд його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення вказаного клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовують необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 22 квітня 2020 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

(а.с.128-130)
Вказана підозра обґрунтовуються копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15 квітня 2020 року; копію протоколу огляду місця події від 14 квітня 2020 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 15 квітня 2020 року та копією протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 16 квітня 2020 року, копією протоколу огляду речей від 16 квітня 2020 року - відеозапису із камер спостереження, наданий ФОП ОСОБА_10 , які знаходяться біля будівельного магазину «КІТ».

(а.с.6-8,18-20,25-28,125-127)
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Зазначене обґрунтовується тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_10 , якого добре знає підозрюваний, свідком у кримінальному провадженні є ОСОБА_11 , який перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_5 , а тому, враховуючи наведене, ОСОБА_5 може незаконно вплинути на потерпілого та свідка шляхом вмовлянь зміни показів відносно нього.

Крім цього, встановлена наявність ризику, зазначеного у п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність даного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Зазначене обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 веде антисоціальний спосіб життя, ніде не працює, не одружений, на утриманні малолітніх осіб чи осіб похилого віку не має, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, схильний до вживання спиртних напоїв. Крім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи під адміністративним наглядом у Млинівському ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та перебуваючи на обліку в Млинівській районому сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, якому замінено покарання у вигляді позбавлення волі на іспитовий строк, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, внаслідок чого підриває загальноприйняті норми та правила поведінки в суспільстві, становить суспільну небезпечність щодо інших громадян, а тому, ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення ним середньої тяжкості злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 5 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе переховуватися від органів слідства, суду, шляхом втечі з місця проживання.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих майнових злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_5 на шлях виправлення та перевиховання не став, висновків щодо неприпустимості вчинення подальших злочинів, для себе не зробив, та продовжив вчиняти крадіжки серед односельчан. Зокрема, 30.01.2019 року, кримінальне провадження відносно обвинувачення ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, направлено до суду з обвинувальним актом, та на даний час перебуває на розгляді у Млинівському районному суді.

Відповідно до інформації-характеристики Млинівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку з 09.07.2019 року, який зарекомендував себе з негативної сторони ,систематично притягався до адміністративної відповідальності, за що 28.01.2020 та 20.02.2020 йому було винесено письмове попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання призначеного вироком судом. ОСОБА_5 висновків для себе не зробив і надалі неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності та вчиняв адміністративні правопорушення у різних областях України, не з`являвся на реєстрацію до органу пробації без поважних причин 03.03.2020 року т а 07.04.2020 року.

04.05.2020 року надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП Млинівського ВП майора поліції ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_14 на сторінці у «FACEBOOK» розмістив оголошення в якому шукав транспорт, щоб залишити територію Млинівського району.

В ході судового засідання захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Будучи допитаною в ході судового засідання свідок ОСОБА_15 дала показання про те, що ОСОБА_5 являється її рідним сином і в даний час проживає за адресою по її місцю проживання в АДРЕСА_1 . Так як вона являється інвалідом ІІ групи з дитинства, то потребує постійної допомоги з боку її сина. Просить застосувати відносно її сина ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту і вона, як мати, зобов`язується контролювати його поведінку.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У відповідності до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, вбачається, що у ч.5 ст.181 КПК України словосполучення «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.
При цьому правильною є практика слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання; наявність у нього родини і утриманців тощо.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до постанови №14 від 19 грудня 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про узагальнення судами судової практики про застосування першої та апеляційної інстанції про застосування судами законодавства щодо обрання, зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», «…в п.75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення у рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п.1 ст.5 (див.справу «Моловей і Зозуля проти України»), №40774/02 та №4048/03, п.76, від 27 листопада 2008 року…»
Як вбачається з цієї ж постанови «…одним з найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, у багатьох випадках навіть не розглядалася.
В судовому засіданні стороною обвинувачення не спростовані доводи сторони захисту щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як і не надано стороною обвинувачення доказів того, що відносно ОСОБА_5 може бути обраний запобіжний захід тільки у виді тримання під вартою, а не інший, більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні стороною захисту було надано ряд документів на обґрунтування доцільності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 домашнього арешту, зокрема: з копії посвідчення серії НОМЕР_1 виданим Млинівським УПСЗН 13 березня 2012 року, вбачається ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 являється інвалідом з дитинства ІІ групи.

Згідно копії витягу №1173 з постанови ЛКК від 25 травня 2020 року, у ОСОБА_5 виявлено діагноз: емоційно нестійкий розлад особистості, обтяжений вживанням алкоголю.

Копією рішення Млинівського районного суду Рівненської області №2-0-90/07 від 19 вересня 2007 року підтверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано обмежено дієздатним.

Згідно довідки Млинівської селищної ради №1297 від 26 травня 2020 року, ОСОБА_15 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї (зареєстрованих) входять: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, до матеріалів клопотання долучено копію довідки КНП «Млинівська ЦРЛ» №286 від 17 квітня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_5 перебуває на «Д» обліку в лікаря нарколога з 2018 року, діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стан залежності. У лікаря психіатра перебуває на «Д»-обліку з 1996 року, діагноз: Емоційно нестабільний розлад особистості, імпульсивний тип в стадії декомпенсації обтяжений зловживанням алкоголю.
(а.с.38)
Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 181 КПК України, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
На підставі наведеного, оцінюючи в сукупності всі обставини, керуючись наявністю ризиків та враховуючи, що суворість покарання передбаченого санкцією статті не є визначальним елементом при обранні чи продовженні запобіжного заходу, суд приходить до висновку про те, що підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного,
керуючись ст. 177-179, 194 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування строком на 26 днів.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_16 цілодобово покидати місце його постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки:
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, або суду;
- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_11 .

Визначити строк дії ухвали до 12 години 30 хвилин, 22 червня 2020 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_9 невідкладно прибути до місця його проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_16 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_16 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання в Млинівський ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, для виконання.

Зобов`язати Млинівський ВП Дубенський ВП ГУНП в Рівненській області повідомити Млинівський районний суд Рівненської області про виконання ухвали від 28 травня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1