Справа № 204/2191/20
Провадження № 1-кп/204/528/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Берегове, Закарпатської області, громадянка України, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, має повну середню освіту, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
-10 грудня 2019 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.272 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, штраф не сплачений,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнала повністю і підтвердила та не оспорювала обставини зазначені в обвинувальному акті, просила суворо не карати. Пояснивши, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, тобто 05 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 21 хвилині, вона знаходячись у приміщенні торгівельного залу супермаркету «Варус-8» за адресою: м. Дніпро, вул. Тітова, 36, скоїла крадіжку свинячого ескалопу охолодженого, вагою 1,858 г, який заховала в чорну сумку, яка була при ній. Після чого, пройшла через касову зону магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, де була затримана охоронцями магазину. У вчиненому розкаюється.
Від представника потерпілого TOВ «Омега» надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченої він не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Не заперечував щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченої (а.п.65-71), протоколи огляду місця події від 05.04.2020 року, з фототаблицею (а.п.10-12,13-16), судово-товарознавчу експертизу №1061 від 07.04.2020 року (а.п.53-56), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи №1061 (а.п.52), постанови про визнання речовими доказами (а.п.18,32), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викраденню чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченій покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, має не зняту та непогашену у встановленому Законом порядку судимість, вчинила закінчений замах на злочин середньої тяжкості, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченої. Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України та роз`яснень, наведених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення покарання, яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд має визначити остаточне покарання, за сукупністю вироків, що повинно бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року ОСОБА_4 була засуджена за ч.1 ст. 272 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень, який до теперішнього часу обвинувачена не сплатила.
Оскільки новий злочин за даним кримінальним провадженням обвинуваченою було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ст.71,72 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_4 повністю приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року, які слід виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої до суду не надходило.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданого звіту.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
КОЖЕВНІКОВУ ЗУЗАННУ ЙОСИПІВНУ визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання: один рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинувачену
ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за цим вироком суду, якщо вона в період іспитового строку один рік - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинувачену
КОЖЕВНІКОВУ ЗУЗАННУ ЙОСИПІВНУ періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання у вигляді штрафу в сумі 1700,00 гривень за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року та остаточно КОЖЕВНІКОВІЙ ЗУЗАННІ ЙОСИПІВНІ призначити покарання за сукупністю вироків у виді одного року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та штрафу в сумі 1700,00 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, невідбуте покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень, призначене вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2019 року, виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 1061 від 07.04.2020 року у розмірі 150 грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1