ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3399/19 Справа № 208/6998/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року,щодо умовно- дострокового звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
засудженої: ОСОБА_7 в режимі відеоконференції.

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що, рішення суду прийнято без достатнього обґрунтування та за відсутності будь-яких даних, які б доводили те, що засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Прокурора вказує, що засуджена, перебуваючи більше 5 років в установі, має лише 3 заохочення, які отримані у 2018-2019 роках, при цьому одне заохочення надано засудженій за дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці, додержання правил поведінки, що є обов`язком для кожного засудженого. За весь період відбування покарання засуджена характеризується посередньо. Крім того, прокурор зазначає, що відповідно до характеристики, засуджена соціально-корисну ініціативу проявляє лише за настроєм, вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дотримується лише під контролем представників адміністрації, засуджена виконує лише наданий об`єм роботи, будь-яких заходів для підвищення якісних та кількісних показників в роботі не вживає.

З урахуванням зазначеного, прокурор вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення є передчасним та помилковим.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року було задоволено подання адміністрації Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34)" та звільнено засуджену ОСОБА_7 від подальшого відбування частини покарання, призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2013 року, умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 1 день.

Суд, обґрунтовуючи своє рішення, зазначив, що засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою та чесним ставленням до праці довела своє виправлення та підлягає умовно - достроковому звільненню, як особа, що відбула передбачену законом частину призначеного покарання на підставі ст. 81 КК України.

Вислухав суддю - доповідача, доводи прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку засудженої, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звернуто увагу на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання необхідно довести, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджена за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не навів належних підстав, які підтверджують, що засуджена ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Апеляційний суд, вивчивши надані матеріали провадження встановив, що ОСОБА_7 засуджена за тяжкий злочин за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі та перебуваючи в місцях позбавлення волі майже 5 років не отримувала заохочення, а отримала 3 заохочення майже перед зверненням до суду з поданням про умовно- дострокове звільнення.
На думку колегії суддів, наявність за весь період відбування покарання лише 3 заохочень, не свідчить про те, що засуджена довела своє виправлення.
Окрім того, судом не надано належної оцінки обставинам, які характеризують особу засудженої в цілому та його поведінку під час відбування покарання в їх сукупності, яка була позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей та неповнолітня дитина на даний час знаходиться на утриманні в інтернаті. Не має підстав вважати,що обвинувачена, яка не визнавала себе винною в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень за яких настала смерть людини, стала на шлях виправлення та має належне спілкування та розуміння її дітей, а тому не можна погодитися з рішенням суду першої інстанції про наявність трьох дітей та підтримання соціальних зв`язків, які не підтверджено у суді будь- якими доказами.
Оцінюючи наведені обставини апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_9 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, а висновок про можливість застосування щодо засудженої умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженої за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженої в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженої це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З огляду на зазначене апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні обставини справи, надав їм неправильну оцінку, що призвело до порушення вимог ст. 413 КПК України, тобто неправильному застосуванню закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала- скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року, якою було задоволено подання адміністрації Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34)" та звільнено засуджену ОСОБА_7 від подальшого відбування частини покарання, призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2013 року, умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 1 день, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34)" про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженої ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає
Судді

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4