Дата документу 13.01.2020 Справа № 554/7815/19

Провадження № 1-кс/554/814/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітан юстиції ОСОБА_2 , в рамках досудового розслідування, внесеного 24 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК Українипро арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження

№ 0000130 від 24 квітня 2019 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 (Національна гвардія України пункт постійної дислокації АДРЕСА_1 ) проходить військову службу за контрактом старший сержант ОСОБА_3 , та відповідно до наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі за текстом НГУ) перебуває на посаді контролера 2 роти 1 стрілецького батальйону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, наркотичні засоби - речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, обіг яких заборонено.
Однак, старший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи про вимоги у сфері обігу психотропних речовин, вчинив злочин у сфері незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», за наступних обставин.
Так, 11.12.2019 старший сержант ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою подальшого збуту, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, у рідині масами 0,2045 г, 0,2315 г, а в перерахунку на суху речовину 0,0476 г, 0,0602 г, яку усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою подальшого збуту зберігав при собі біля готелю «Хімік» за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград, вул. Заводська, 35.

11.12.2019 о 12 год 30 хв, солдат ОСОБА_3 знаходячись за адресою: Дніпропетровська область м. Павлоград, вул. Заводська, 35, перебуваючи біля готелю «Хімік», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, незаконно збув громадянину ОСОБА_4 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, у рідині масами 0,2045 г, 0,2315 г, а в перерахунку на суху речовину 0,0476 г, 0,0602 г

09 січня 2020 року у проміжок часу з 8 год. 17 хв. по 09 год. 13 хв. прокурором у кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Октябрьского районного суду м. Полтави ОСОБА_5 №1-кс/554/288/2020 проведено обшук транспортного засобу марки ЗАЗ 1103, білого кольору, номер та серія знака НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_3 , у якому були виявлені та вилучені наступні речі та предмети:

-флеш накопичувач Kingston DT Mini Lite

-мобільний телефон чорного кольору Blackview IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5

09 січня 2020 року ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, а тому з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, орган розслідування вважає, що необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно під час обшуку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду конфіскації майна.
Вилучені речі, а саме: флеш накопичувач Kingston DT Mini Lite та мобільний телефон чорного кольору Blackview IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 як самі по собі так і в сукупності із іншими доказами можуть мати відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим виникла необхідність в накладаенні арешту.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володільці майна в судове засідання не з`явилися.
Клопотання розглянуто за відсутності володільця майна.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України капітан юстиції ОСОБА_2 задовольнити
Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ході проведення обшуку 09 січня 2020 року транспортного засобу марки ЗАЗ 1103, білого кольору, номер та серія знака НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_3 , а саме:

-флеш накопичувач Kingston DT Mini Lite

-мобільний телефон чорного кольору Blackview IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1