Справа №295/7789/20
УХВАЛА
Іменем України

08.07.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу керівника (директора) Приватного підприємства «Вікторія» ОСОБА_3 на рішення слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 року керівник (директор) ПП «Вікторія» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира із указаною скаргою, у якій зазначає, що протягом 2017-2020 років ПП «Вікторія» неодноразово зверталося до слідчих СВ, начальника СУ та начальника Житомирського РВП з клопотанням про повернення вилучених слідчим СВ Житомирського РВП ОСОБА_4 оригіналів документів, в тому числі, оригіналів платіжних документів. Заявник вказує, що 27.06.2020 року отримав постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 21.12.2019 року, яку вважає незаконною, винесеною передчасно та такою, що підлягає безумовному скасуванню.

Посилаючись на положення ст.ст. 220, 303 КПК України, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого від 21.12.2019 року та зобов`язати слідчого повернути вилучені оригінали платіжних документів, а саме: платіжне доручення №2 від 09.06.2004 року на суму 28 000,00 грн., квитанцію до приходного ордера №47 від 08.07.2004 року на суму 500,00 грн. та квитанцію до приходного ордера №64 від 20.08.2004 року на суму 1 000,00 грн.

ОСОБА_3 в судовому засіданні 06.07.2020 року вимоги скарги підтримав та пояснив, що є директором ПП «Вікторія» й потерпілим у кримінальному провадженні №0000018. Платіжні доручення та квитанції були вилучені ще у 2015 року, проте чи накладався арешт на вказане майно точно сказати не може.

В судове засідання 08.07.2020 року ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримує.

Слідчий СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином. Неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши та дослідивши скаргу, а також додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000018, оцінивши докази окремо та у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 06.01.2016 року Житомирським РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за фактом внесення до офіційного документа, а саме «Акту опису і арешту майна», завідомо неправдивих відомостей, із попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, кримінальне провадження №0000018.

Потерпілий у кримінальному провадженні №0000018 ОСОБА_3 неодноразово, зокрема, 21.11.2018 та 19.12.2019 року звертався до Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області із клопотанням, в якому просив повернути вилучені оригінали платіжних документів, а саме: платіжне доручення №2 від 09.06.2004 року на суму 28 000,00 грн., квитанцію до приходного ордера №47 від 08.07.2004 року на суму 500,00 грн., квитанцію до приходного ордера №64 від 20.08.2004 року на суму 1 000,00 грн. або надати довідку з ксерокопіями про вилучені платіжні документи.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження №0000018, наданих Житомирським РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області для огляду в судовому засіданні, згадані вище оригінали платіжних документів були долучені слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 за заявою останнього.

21.12.2019 року постановою слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення даних оригіналів платіжних документів у зв`язку із тим, що документи є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Статтею 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Зважаючи на те, що платіжне доручення та квитанції мають статус тимчасово вилученого майна та на теперішній час відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність їх тримання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Також, на переконання слідчого судді, підлягає задоволенню вимога скаржника про скасування постанови слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 21.12.2019, оскільки її зміст суперечить вимогам КПК України щодо обов`язку слідчого негайно повернути тимчасово вилучене майно у разі пропуску строку звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна після його вилучення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 167, 169, 171, 173, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 21.12.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 19.12.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018.

Зобов`язати слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 або іншого слідчого Житомирського РВП, який уповноважений здійснювати розслідування в рамках кримінального провадження №0000018 від 06.01.2016 року, повернути тимчасово вилучені оригінали платіжних документів , а саме: платіжне доручення №2 від 09.06.2004 року на суму 28 000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера №47 від 08.07.2004 року на суму 500,00 грн. та квитанцію до приходного касового ордера №64 від 20.08.2004 року на суму 1 000,00 грн. їх володільцю керівнику (директору) ПП «Вікторія» та потерпілому у кримінальному провадженні №0000018 ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1