гСправа № 358/1441/18 Провадження № 1-кс/358/8/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кс/358/8/20, за скаргою ТОВ ВКП «Силует» на постанову слідчого Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 13.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання від 11.11.2019, як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000074, внесеного 06.02.2017 року до ЄРДР як незаконно постановлену, та зобов`язати слідчого розглянути клопотання потерпілого та задовольнити його.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заявник вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки слідчий безпідставно відхилив його клопотання та належним чином не мотивував своє рішення, чим створюються перешкоди йому як представнику потерпілої юридичної особи, здійснювати свої процесуальні права для об`єктивного проведення досудового розслідування. На його переконання слідчі дії, викладені в клопотанні, повинні бути виконані у повному обсязі.

Слідчий СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши заявника, представників, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17, ч. 1ст. 7 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових ) дій, негласних слідчих ( розшукових ) дій.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження.

Крім того встановлено, що 11.11.2019 року ОСОБА_3 подано до слідчого клопотання про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, а саме про призначення судово-економічної експертизи.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, за результатами розгляду клопотання представника юридичної особи ТОВ ВКП «Силует» ОСОБА_3 від 11.11.2019 року, слідчим СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області 13.11.2019 винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що слідчий обґрунтовуючи свою постанову вказав на те, що у клопотанні про призначення експертизи у запитаннях вказані обставини, що не підлягають доказуванню в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя перевіряючи обґрунтованість та законність оскаржуваної постанови враховує наступні положення КПК України.

Так, згідно ст. 110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчим не обґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що в оскаржуваній постанові слідчим не викладено суть заяви потерпілого та не надано відповіді на всі поставлені потерпілим питання.

Зі змісту постанови слідчого можна зробити висновок, що представнику потерпілої юридичної особи надано відповідь щодо відсутності підстав щодо задоволення клопотання.

Вимоги щодо складання мотивованої постанови, в якій слідчий має аргументувати прийняте рішення, не виконані. Крім того, зробити висновок про те, з яких мотивів виходив слідчий, відмовляючи у проведенні слідчих дій, та в чому полягає неможливість проведення слідчих дій, взагалі не можливо, оскільки мотивувальна частина прийнятого рішення не містить змісту обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотивів прийняття рішення та їх обґрунтування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 9, 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

За вказаних обставин скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги представника потерпілого про зобов`язання слідчого задовольнити його клопотання про проведення слідчих дій не можуть бути задоволені, так як це буде втручанням в процесуальну самостійність слідчого.

Частково задовольняючи вимоги, необхідно скасувати оскаржувану постанову слідчого та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання потерпілого в даному кримінальному провадженні про проведення слідчих дій та про прийняте рішення повідомити сторону, в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ТОВ ВКП «Силует» в особі директора ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 13.11.2019 про відмову в задоволенні клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 13.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої юридичної особи директора ОСОБА_3 від 11.11.2019, як потерпілого у кримінальному провадженні №0000074, внесеного 06.02.2017 року до ЄРДР.

Зобов`язати слідчого СВ Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання від 11.11.2019 року, в кримінальному провадженні №0000074, внесеного 06.02.2017 року до ЄРДР, про проведення слідчих дій та про прийняте рішення повідомити сторону, в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1