Провадження № 1-кп/537/77/2020
Справа № 537/82/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020р. Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0001788 від 28.09.2019року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград Кіровоградської обл., українки, громадянки України, освіта середньо - спеціальна, не одружена, офіційно не працюючої, маючої на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 11.09.2007 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- 17.11.2014 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до сплати штрафу -850 грн.;

- 24.11.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

- 19.01.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- 26.11.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до двох років позбавлення волі. Штраф 850 грн., на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Штраф 850 гривень сплачено 18.12.2015 року;

- 10.11.2016 року Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано по вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.11.2015 року, ч. 2 ст. 185, 69, ч. 1 ст. 71 КК України - два роки позбавлення волі з випробуванням на два роки, ст. 75 КК України та штраф 850 грн. - остаточно засуджено до трьох років трьох місяців позбавлення волі;

- 29.08.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 ,ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.02.2016 року за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України - три роки три місяці позбавлення волі з іспитовим строком (ст. 79 КК України), остаточно засуджено до чотирьох років десяти місяців позбавлення волі.

- 29.08.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186,ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання по вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.02.2017 року до відбування визначити чотири роки десять місяців позбавленні волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього тримання під вартою з 31.03.2016 року до 29.08.2017 року з розрахунком . Звільнено 23.05.2019 року, УДО 3 місяца 17 днів.

у вчиненні злочинів , передбачених ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочини за наступних обставинах:

Епізод №1

27.09.2019 близько 11 год. 20 хв., знаходячись за адресою: м. Кременчук, вул. Гагаріна, а саме неподалік будинку № 15, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, який у неї виник раптово, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, повторно шляхом ривку заволоділа особистим майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном марки «Huawei Y6 Pro (TIT-U02) Gold», вартість якого згідно висновку експерта № 921/Кр від 18.10.2019 становить 1 366, 67 грн.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Епізод №2

08.11.2019 близько 00 год. 45 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в торговому залі магазину «Продукти -1102», що належить ТОВ «АТБ-Маркет», який знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Республіканська, 134А, а саме на полицях вказаного магазину помітила вісім плиток пористого шоколаду «Millennium» вагою 90 гр. кожна, шампунь «Garnier» Fructis Алое об`ємом 250 мл., шампунь «Garnier» Fructis Густе та Розкішне об`ємом 400 мл., бальзам після гоління «Nivea» для чутливої шкіри об`ємом 100 мл., чоловічий дезодорант «Axe» Apollo об`ємом 150 мл. та три упаковки вологих серветок для дітей «Своя лінія» по 15 шт. у кожній упаковці. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення даного майна, яке належить ТОВ «АТБ-Маркет».

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи переконаною, що діє непомітно для оточуючих, таємно шляхом вільного доступу, повторно викрала з полиць магазину вісім плиток пористого шоколаду «Millennium» вагою 90 гр. кожна, вартість яких згідно висновку експерта № 1113/Кр від 10.12.2019 становить 127, 68 грн., шампунь «Garnier» Fructis Алое об`ємом 250 мл. вартість якого згідно висновку експерта 1113/Кр від 10.12.2019 становить 42, 47 грн., шампунь «Garnier» Fructis Густе та Розкішне об`ємом 400 мл. вартість якого згідно висновку експерта 1113/Кр від 10.12.2019 становить 63, 67 грн., бальзам після гоління «Nivea» для чутливої шкіри об`ємом 100 мл. вартість якого згідно висновку експерта 1114/Кр від 11.12.2019 становить 124, 33 грн., чоловічий дезодорант «Axe» Apollo об`ємом 150 мл. вартість якого згідно висновку експерта 1114/Кр від 11.12.2019 становить 65, 56 грн. та три упаковки вологих серветок для дітей «Своя лінія» по 15 шт. вартість яких згідно висновку експерта 1114/Кр від 11.12.2019 становить 8, 82 грн. Вказаний вище товар ОСОБА_4 сховала до своєї сумки.

Потім, пройшовши повз каси магазину ОСОБА_4 помітив охоронець магазину ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_7 , який намагався її зупинити, але ОСОБА_4 почала чинити опір останньому та з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, тобто ОСОБА_4 викрадення вище вказаного товару розпочалося таємно, але в процесі вчинення злочину переросло у відкрите викрадення (грабіж).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала матеріальної шкоди ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 432, 53 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, пояснивши про обставини вчиненого, що дійсно вчинила дані злочини, викрадала з метою для подальшого продажу, тому що були потрібні кошти.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні встановлених судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачена ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченої, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує:

за ст. 186 ч.2 КК України/епізод 1,2/, як відкрите викрадення чужого майна/грабіж/, вчинене

повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченою, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялась у вчиненому, сприяла розкриттю злочинів, вину визнала повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_4 злочинів, які є злочинами середньої тяжкості.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до правового висновку Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленого в ухвалі від 24.11.2015 року, підставами для судового розсуду (судової дискреції) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), при визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання за ч.2 ст.186 КК України, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченої, для запобігання вчиненню нею нових злочинів, таким, що відповідає її особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Щодо особи обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує зокрема те, що обвинувачена неодноразово судима, не працює , має постійне місце проживання, ставлення обвинуваченої до вчиненого, шкода не відшкодована і суд приходить до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно ч.5 ст.128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.130 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.ст. 81,82 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що не суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ст.12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цивільний позов ТОВ «АТБ- маркет» про відшкодування майнової шкоди - задовольнити .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати особисте зобов*язання, поклавши на неї обов*язки не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Судові витрати по справі стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Вирішити питання щодо речових доказів відповідно до ст.100КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною та призначити покарання

- за ст. 186 ч.2 КК України /епізод №1,2/ у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши 3/ три / роки іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на засуджену ОСОБА_4 покласти обов`язки:

1)періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, відповідно до ст.100КПК України, а саме DVDR ТОВ «АТБ -Маркет», лазерний ком пакт диск в паперовому конверті залишити в матеріалах справи.

Речові докази по справі, відповідно до ст.100КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Huawei Y6 Pro (TIT-U02) Gold»- залишити власнику.

Цивільний позов ТОВ «АТБ маркет» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави2 198(дві тисячі сто дев*яносто вісім )грн. 05

коп за проведення судової експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «АТБ маркет» 432/чотириста тридцять дві/грн.. 53коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати особисте зобов*язання, поклавши на неї обов*язки не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1