Справа № 305/425/20
Номер провадження 1-кп/305/303/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів кримінальне провадження внесене 22.02.2020 до ЄРДР за № 0000149 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорна Тиса, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого невійськовозобов`язаного, раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОбвинуваченийОСОБА_4 , 22 лютого 2020 року, близько 18 години, знаходячись в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки із ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній декілька ударів правою та лівою рукою стиснутою в кулак, в область обличчя, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців обох параорбітальних ділянок, синця передньої поверхні правої гомілки, які потягли за собою розлад здоров`я до 6 днів, і згідно Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р. п.2.3.5 кваліфіковано, як легкі тілесні ушкодження, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю визнав та показав суду. Увечері 22 лютого 2020 року, повернувся додому, перебував у стані алкогольного сп`яніння, через що між ним та матір`ю виникла суперечка, під час якої вдав матір кулаком у обличчя. У вчиненному розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася. 20.05.2020, через канцелярію суду подала письмове клопотання в якому просила кримінальне провадження розглядати без її участі. Як потерпіла цивільний позов у кримінальному провадженні не заявляє. Міру покарання залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Ч.2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину щодо особи з якою винний перебуває у близьких відносинах та вчинення злочину особою, у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

З досудової доповіді органу пробації на обвинуваченого ОСОБА_4 , слідує, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, думки прокурора, який просив призначити покарання у виді громадських робіт, особи обвинуваченого, який немає визначеного місця роботи, суд, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання - 100 (сто) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1