Справа № 308/1818/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000465 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 149 КК України, погоджене прокурором про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старшим слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 подано до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду клопотання про арешт майна, в якому просить накласти арешт на зазначені у клопотанні речі, які 23.02.2020 року згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину були тимчасово вилучені в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 149 КК України.

Слідчий вказує на те, що в органу досудового слідства виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене в ході обшуку затриманої особи.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до частини 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогамст.ст.170,171 КПК України.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна в частині що стосується, зокрема, вилучених предметів таких, як паспорт громадянина України для виїзду за кордон на імя ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який було упаковано до спеціального пакету № 7153000; мобільний телефон марки «Айфон 7» з IMEI НОМЕР_2 з сімкарткою оператора мобільного звязку «Київстар» - НОМЕР_3 , які упаковано до спеціального пакету № INZ 2028506; грошові кошти в сумі 150 ЄВРО (три купюри номіналами по 50 ЄВРО ), 844 гривені (чотири купюри номіналами по 200 гривень, дві купюри номіналами по 20 гривень, чотири купюри номіналами по 1 гривні), міжнародний квиток для виїзду за кордон на імя ОСОБА_4 на автобус сполученням «Ужгород - Міхайлівці», які упаковано до спеціального пакету № INZ 2032219; банківську картку «SLOVENSKA № 4406» з номером НОМЕР_4 , дві банківські картки «Приватбанку», картку побуту в Словацькій республіці № НОМЕР_5 , флешнакопичувач, сімкартку на які наявний цифровий напис НОМЕР_6 , квитанцію чек - 35, дві каркти від сім-карт операторів мобільного звязку «Київстар» та оператора який діє в Словацькій республіці, паперову картку рекламу, які упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259741; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на імя ОСОБА_3 № НОМЕР_7 , який упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259744; сумку чорного кольору та предмет ззовін схожиі на ніж, які упаковано до спеціального пакету № 7258860. Частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,372,395КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000465 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 149 КК України, погоджене прокурором про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1