Справа № 761/5490/20
Провадження № 1-кс/761/3726/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 005 67 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 005 67 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 005 67 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановленні особи шахрайським шляхом заволоділи спадковим майном, яке належало ОСОБА_6 від померлої ОСОБА_7 , а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою запобігання незаконного відчуження вказаного мана, а також забезпеченням збереження речового доказу, слідчий просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий доводи клопотання підтримав в повному обсязі та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

В судовому засідання слідчий підтримав доводи викладенні у клопотанні, просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник майна в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 005 67 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В рамках даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, з метою забезпечення збереження цього майна, як речового доказу, оскільки існують реальні ризики його відчуження.
Постановою слідчого від 19.02.2020 квартиру АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 005 67.
Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, що вказане майноє предметом кримінального правопорушення, а відтак вважаю, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речового доказу та що існують реальні ризики його відчуження, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 27.02.2020.

Слідчий суддя: