Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3004/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою та повернуто скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

встановила:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020 та постановити нову, якою матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду.

Зазначає, що він 17.02.2020 року направив до слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області клопотання про призначення судово- балістичної експертизи, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0004139, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, де він має статус потерпілого.

Постановою від 19.02.2020 року слідчий ОСОБА_8 відмовив у задоволенні клопотання про призначення судово-балістичної експертизи.

28.02.2020 року скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність слідчого протиправною та зобов`язати слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 проводити належне досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2020, яку він отримав від 10.03.2020, йому було відмовлено у відкритті провадження за його скаргою.

Тому, він лише 11.03.2020 року звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання про проведення судово-балістичної експертизи та просив поновити йому строк.

Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою. Скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-балістичної експертизи повернув скаржнику.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скаргу подано до суду після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і потерпілий не надав належних та допустимих доказів поважності причин пропуску цього строку, а саме наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для звернення до суду, а звернення потерпілого з іншою скаргою до слідчого судді не є такою поважною причиною.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, не з`явився, подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ч.1ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України слідчий суддя повертає скаргу, якщо вона подана після закінчення зазначеного строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя зазначених вимог закону при винесенні рішення дотримався не в повному обсязі, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення скаржникові строку на оскарження постанови слідчого.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 17.02.2020 року направив на ім`я слідчого клопотання про призначення судово-балістичної експертизи в межах кримінального провадження №0004139 від 26.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, в якому він має статус потерпілого.

19.02.2020 слідчий ОСОБА_8 виніс постанову про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

28.02.2020 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність слідчого протиправною та зобов`язати слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 проводити належне досудове розслідування, провести судово-балістичну експертизу та інші необхідні дії.

03.03.2020 за результатами розгляду вказаної скарги, слідчим суддею винесено ухвалу, якою відмовлено у відкритті провадження по вказаній скарзі.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що нормами КПК України не передбачено право слідчого судді надавати вказівку слідчому на здійснення процесуальної діяльності, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, а саме розглянути звернення та постановити процесуальне рішення. Зазначено, що заявник обрав такий спосіб захисту порушеного права, який не відповідає вимогам ст.307 КПК України, в якій визначено вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Отримавши вказану ухвалу слідчого судді 10.03.2020, ОСОБА_6 , 11.03.2020 повторно звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив поновити строк на оскарження постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-балістичної експертизи та скасувати її.

У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи, що ОСОБА_6 подав скаргу на бездіяльність слідчого одразу ж після отримання ним копії ухвали за його скаргою, діяв сумлінно та послідовно, не має відповідних фахових знань, а тому, враховуючи принцип верховенства права, з метою забезпечення доступу скаржника до правосуддя, колегія суддів вважає, що зазначені ОСОБА_6 причини пропуску строку давали підстави для визнання їх поважними.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вважає за необхідне скасувати її та направити матеріали скарги для розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку та повернення скарги скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд скарги ОСОБА_6 у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: