Справа №463/8521/19
Провадження №1-кс/463/4472/19
УХВАЛА

29 листопада 2019 р. Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 27.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000873 від 30.08.2019, -
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із зазначеною вище скаргою, просив визнати бездіяльність слідчого незаконною, скасувати зазначену постанову та внести у повному обсязі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 05.08.2019 про вчинення кримінального правопорушення.
Скаргу мотивує тим, щовін в порядку ст. 214 КПК України 05.08.2019 шляхом поштового відправлення подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, заяву про вчинення службовими особами Новороздільського відділення поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 365 КК України. Ухвалою слідчого судді від 16.08.2019 зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі зазначеної заяви та розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. На час звернення із скаргою до суду, відомості в порядку ст. 214 КПК України за зазначеною заявою внесені за № 0000873 не повністю, оскільки внесені відомості тільки за ч. 3 ст. 185 КК України, що є порушенням його прав. Досудове слідство доручено проводити слідчому ОСОБА_4 . Крім того, слідчий ОСОБА_4 відмовив заявнику у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000873, мотивуючи своє рішення тим, що визнання особи потерпілим є правом органу досудового розслідування, а не обов`язком, при цьому на час прийняття такого рішення повинен бути встановлений факт спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди. З таким рішенням слідчого заявник категорично не погоджується, оскільки таке рішення не відповідач вимогам КПК України, тому просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 27.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000873.
Від ОСОБА_3 в судове засідання надійшла заява про розгляд скарги без його участі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, про причини неявки слідчого суддю не повідомили. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурора.
Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 зробив висновок про внесення не у повному обсязі відомостей до ЄРДР за його заявою від 05.08.2019 про вчинення кримінального правопорушення із того, що у повістках про його виклик було зазначено тільки про кримінальне провадження № 0000873 за ч. 3 ст. 185 КК України, однак як вбачається з листа Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові від 30.09.2019 в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000873 від 30.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 365 КК України. Таким чином органом досудового розслідування виконано ухвалу слідчого судді від 16.08.2019 та внесено відомості до ЄРДР у повному обсязі, а при оформленні повістки про виклик ОСОБА_3 слідчим була допущена описка, яка на зміст рішення про внесення відомостей до ЄРДР не впливає. Тому в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягає.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 прийнято рішення від 27.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000873 від 30.08.2019.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , оскільки під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження не встановлено підтверджуючих фактів завдання ОСОБА_3 шкоди, та визнання особи потерпілим є правом органу досудового розслідування, а не його обов`язком. Такий висновок слідчого на думку слідчого судді є необґрунтованим, оскільки предметом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України є обставини вчинення крадіжки майна потерпілого, що передбачає участь потерпілого у такому кримінальному провадженні.
Тому, слід скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 27.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000873 від 30.08.2019, оскільки така постановлена слідчим без врахування визначеної кримінальним законом конструкції складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України.
Що стосується вимоги скарги про визнання бездіяльності слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 незаконною, то в цій частині слідчий суддя відмовляє, оскільки КПК України не надає повноважень слідчому судді визнавати дії, бездіяльність слідчого органу досудового слідства протиправними чи незаконними, а ч. 2 ст. 307 КПК України визначає вичерпний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги, а саме: скасувати рішення слідчого чи прокурора; скасувати повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст. 55, ст. 372 КПК України, -
постановив:
скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 27.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000873 від 30.08.2019.
В решті вимог скарги - відмовити
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1