КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2105/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 584 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано екстрадиційний арешт строком до 14 травня 2020 року включно щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Санкт-Петербург Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) останнього правоохоронним органам Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту обґрунтовується тим, що він розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, а також може переховуватися від компетентних органів як України, так і Російської Федерації.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 екстрадиційного арешту до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про видачу останньогота здійснення фактичної передачі його компетентним органамРосійської Федерації.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 . На думку апелянта, проводити екстрадиційну перевірку неможливо у зв`язку з тим, що 10 березня 2020 року ОСОБА_8 у передбаченому законом порядку була подана заява про визнання його біженцем. Крім того, автор апеляції стверджує, що ОСОБА_8 жодних злочинів не вчиняв ні на території Російської Федерації, ні в Україні, а кримінальна справа відносно нього була розпочата у зв`язку із його політичною та громадською позицією. Також захисник вказує, що ОСОБА_8 з 21 лютого 2018 року остаточно переїхав в Україну, де законно проживає, одружений з громадянкою України ОСОБА_11 та утримує сім`ю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, ОСОБА_8 розшукується правоохоронними органами Російської Федерації у зв`язку з вчиненням злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Постановою слідчого СВ УФСБ Росії по Тверській області ОСОБА_12 від 21 травня 2019 року ОСОБА_8 був оголошений в розшук.

30 липня 2019 року постановою Пролетарського районного суду міста Тверь щодо ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

12 серпня 2019 року постановою слідчого СВ УФСБ Росії по Тверській області ОСОБА_12 було притягнуто ОСОБА_8 в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Постановою оперуповноваженого 1-го відділу ВЕБ УФСБ Росії по Тверській області ОСОБА_13 від 20 серпня 2019 року ОСОБА_8 був оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розшукується за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (закінчений замах на незаконний збут психотропних речовин, з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж, зокрема, Інтернет, групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі) та п. «г» ч. 4 ст. 228.1 (незаконний збут психотропних речовин у великих розмірах) КК Російської Федерації.

08 лютого 2020 року о 17 год. 35 хв. під час оформлення пасажирів рейсу № 846 сполученням «Київ-Мінськ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який значиться в міжнародному розшуку, з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин.

10 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, тобто до 18 березня 2020 року включно.

Офісом Генерального прокурора отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для притягнення до кримінальної відповідальності.

12 березня 2020 року до Прокуратури Київської області надійшло доручення Офісу Генерального прокуратури України на проведення, відповідно до вимог ст. 587 КПК України, екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 до Російської Федерації.

13 березня 2020 року перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) останнього правоохоронним органам Російської Федерації.

16 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано екстрадиційний арешт строком до 14 травня 2020 року включно до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) останнього правоохоронним органам Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Застосовуючи екстрадиційний арешт щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, а також може переховуватися від компетентних органів як України, так і Російської Федерації. При цьому слідчий суддя, всупереч стверджень захисника, врахував дані про особу ОСОБА_8 .

Враховуючи, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який, крім іншого, є громадянином Російської Федерації та на території України фактично переховувався від правоохоронних органів Російської Федерації з метою уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року, якою задоволено клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 та застосовано екстрадиційний арешт строком до 14 травня 2020 року включно щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про видачу та фактичну передачу (екстрадицію) останнього правоохоронним органам Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1; п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4