Справа № 646/2554/20
№ провадження 1-кп/646/675/2020
У Х В А Л А
28.05.2020 м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000815 від 29.03.2019 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської обл, Золочівського району, с. Феськи, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України.
В ході підготовчого судового засідання прокурор просив вирішити питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 оскільки він може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики, заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні проти продовження строку дії запобіжного заходу заперечував, оскільки не визнає себе винним.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив звільнити свого підзахисного з під варти, оскільки він має постійне місце проживання та місце роботи-неофіційно працював автоелектриком на СТО "Система", доказів на підтвердження наведених ризиків прокурор не надав.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.04.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.06.2020.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, постійного місця роботи не має.
Із клопотання прокурора вбачається, що зібрані під час досудового розслідування докази обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
При цьому, суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 .
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Враховуючи існування наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, відсутність стійких соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, суд вважає правильним продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 60 діб, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуального поведінку обвинуваченого.
Доводи сторони захисту висновку суду про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу не спростовують,а питання доведенності вини вирішується судом під час ухвалення рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 372 КПКУкраїни, суд,
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком до 27.07.2020. Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1