Провадження № 1-кс/638/1304/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0004025 від 08.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, -

встановив:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2019 року (справа №638/15890/19) на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2019 року за клопотанням слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0004025 від 08.10.2019 року за ч.3 ст.289 КК України було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль Mercedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 . Вказує, що фактично вказаний автомобіль було вилучено 09.10.2019 року о 19 год. 21 хв. співробітниками УПП в Дніпровській області, однак огляд проведено лише 10.10.2019 року, а клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна направлено до суду письмовим відправленням лише 11.10.2019 року з порушенням строків, встановлених ч.5 ст.171 КПК України. Слідчий з клопотанням про проведення обшуку за погодженням з прокурором до слідчого судді не звертався, а тому вилучення майна на підставі протоколу огляду є незаконним. Також зазначає,що жодному із визначених ст. 98 КПК України критеріям вилучене під час проведення огляду 10.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно не відповідає. У даному випадку має місце порушення гарантованого права власника ОСОБА_5 на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, як безпідставно обмежене в силу положень національного законодавства, так і з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Крім того, вказує, що слідство не надало жодних достовірних даних, щодо незаконної перереєстрації зазначеного автомобіля, матеріали клопотання не містять жодної довідки чи іншої інформації щодо перереєстрації даного автомобіля ОСОБА_7 на будь-яку іншу особу, а отже в розумінні ст. 388 ЦК України ОСОБА_5 є добросовісним набувачем майна. Окрім цього вказує, що за заявою ОСОБА_5 судовим експертом-товарознавцем була проведена авто товарознавча експертиза та отримано висновок №7052. Зазначає, що не може бути метою накладення арешту на майно ОСОБА_5 і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо фізичної особи у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру та безпосередньо щодо неї провадження не здійснюється. Факт безпідставного обмеження права власності на вилучене під час обшуку майно, яке належить ОСОБА_5 , призведе до негативних наслідків для неї через неможливість вільно розпоряджатись вказаним майном.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, зазначених у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні вважав за недоцільне скасувати арешт, накладений на автомобіль, досудове розслідування на даний час не завершено, а зазначений автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0004025 від 08.10.2019 року із попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.3 ст.289 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 відносно того, що маловідома особа незаконно заволоділа її транспортним засобом чорного кольору "Mercedes-Benz S 450", д.н. НОМЕР_3 за адресою: м. Харків, пров. О.Яроша, 12 А.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2019 року накладено арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Дніпро, вул.Шевченка, буд.7 майно, а саме: автомобіль чорного кольору марки «Merceds-Benz S 63», номерний знак НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , право власності на який станом на 10.10.2019 року зареєстровано за ОСОБА_5 , 1987 р.н., 1 ключ від даного автомобіля, шляхом заборони відчуження та розпорядження ним. Автомобіль чорного кольору марки «Merceds-Benz S 63», номерний знак НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , право власності на який станом на 10.10.2019 року зареєстровано за ОСОБА_5 , 1987 р.н., 1 ключ від даного автомобіля передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 з попередженням її про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України та покладенням обов`язків не здійснювати відчуження, передачу керування бідь-якій особі, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього автомобіля або інші незаконні дії з цим майном.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.11.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.10.2019 року повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.
В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Так статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Підставою та метою арешту вказаного майна є те, що автомобіль чорного кольору марки «Merceds-Benz S 63», номерний знак НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 є об`єктом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Щодо посилань представника власника майна на те, що жодному із визначених ст. 98 КПК України критеріям вилучене під час проведення огляду 10.10.2019 року майно не відповідає та на даний час жодній особі не пред`явлено підозру слідчий суддя зазначає наступне.

У судовому засіданні прокурор навів переконливі обставини, які свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Зазначене підтверджується також дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0004025 від 08.10.2019р. Таким чином, автомобіль відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що само по собі є самостійною підставою для накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
У зв`язку із чим наявність у кримінальному провадженні підозрюваного в такому випадку не є обов`язковою. А обставини вибуття транспортного засобу із власності потерпілого мають бути з`ясовані під час подальшого досудового розслідування, на час здійснення якого слід застосувати вказаний захід забезпечення кримінального провадження щодо транспортного засобу.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначений автомобіль може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні в якості речового доказу, так як він може бути доказом вчинення злочину, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Натомість, в клопотанні представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 не доведено, що в застосуванні арешту майна, відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.
Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стаття 174 КПК України передбачає два випадки можливого скасування раніше накладеного арешту на майно - 1) у застосуванні арешту майна відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано.
Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи позицію прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, оскільки існують підстави для тимчасового позбавлення власника (володільця) майна права на відчуження та розпорядження вилученим органом досудового розслідування майном, тобто існує сукупність підстав вважати, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє його права звернутись повторно, надавши додаткові документи чи обґрунтування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0004025 від 08.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 22.05.2020 року о 15:30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1