Справа № 548/759/20
Провадження №1-кс/548/422/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2020 року м. Хорол
Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000177 від 25.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000177 від 25.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що в 20 числах квітня 2020 року близько 04 год. (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим), ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, прийшов до будівлі гаража № НОМЕР_1 , який розташований у м. Хорол по вул. Петропавлівській, та за допомогою ножівки по металу пошкодив металевий замок на вхідних дверях будівлі гаража, після цього відчинив вхідні двері та проник до його приміщення, де знаходився автомобіль марки «ВАЗ-21051» блакитного кольору згідно даних технічного паспорту, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та в нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 рукою відчинив передні водійські дверцята та проник в салон автомобіля, після чого, пошкодивши замок запалення, шляхом з`єднання проводів контактної групи, завів двигун вказаного автомобіля марки «ВАЗ - 21051», д.н.з. НОМЕР_2 , та поїхав з місця скоєння злочину у визначеному ним напрямку, таким чим незаконно заволодівши ним.
В подальшому викрадений автомобіль марки «ВАЗ - 21051», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 за допомогою третіх осіб розукомплектував на запчастини, таким чином розпорядившись викраденим транспортним засобом на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 17 740 грн.00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 20 числах квітня 2020 року близько 04 год. (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим) ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна прийшов до будівлі гаража № НОМЕР_1 , який розташований у м. Хорол по вул. Петропавлівській, та за допомогою ножівки по металу пошкодив металевий замок на вхідних дверях будівлі гаража, після цього відчинив вхідні двері та проник до його приміщення, де побачив належні ОСОБА_7 два велосипеди марки «Camanche», вартість якого згідно висновку експерта №1261 від 26.05.2020 становить 2248,60 грн., та марки «ARDIS Silver Bike26», вартість якого згідно висновку експерта № 1286 від 04.06.2020 становить 2133,33 грн, та в нього виник умисел на їх викрадення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими, діючи таємно, умисно, з корисливих спонукань по черзі вивів велосипеди марки «Camanche» та марки «ARDIS Silver Bike26» з приміщення гаража та помістив до багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ-21051», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4381, 93 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України..
Відомості по даному факту внесені до ЄРДР 25.04.2020 року за № 0000177 за ч.2 ст.289, ч. 3 ст. 185 КК України.
17.06.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, а також наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати дії щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків, слідчий просить про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 наступних, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, цілодобово не відлучатися з місця проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, просив відносно ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього ряд процесуальних обов`язків.
Підозрюваний та його захисник не заперечив щодо обрання відносно ОСОБА_4 домашнього арешту, просили обмежити його нічним часом.
Заслухавши пояснення підозрюваного, доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Необхідність застосування до підозрюваного домашнього арешту обґрунтовується наявністю наступних ризиків: можливість переховуватися від органів досудового розслідування і суду, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, та можливість незаконно впливати на свідків.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, суд враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочинів та докази, що їх вчинив підозрюваний ОСОБА_4 , із кваліфікацією цих кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд не приймає до уваги доводи прокурора щодо реальності ризику того, що підозрюваний може вчинити інші злочини, оскільки ним не доведено, що ОСОБА_4 веде злочинний спосіб життя, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність судимостей за вчинення злочинів у підозрюваного.
Разом з тим, в судовому засіданні слідчим доведено наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, крім цього підозрюваний ніде не працює та має слабкі соціальні зв`язки, що, на думку слідчого судді, може вплинути на поведінку ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження, а саме спонукати його до переховування від суду чи незаконно впливати на учасників справи.
Крім цього, підтвердженням існування ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження також слугує те, що обвинувачений проживає у Хорольському районі Полтавської області, де також мешкають свідки та інші учасники справи, що на даній стадії кримінального провадження може створювати умови для тиску з боку підозрюваного з метою вплинути на свідків та інших учасників справи, що також буде породжувати в оточуючих зневіру як до правоохоронних органів, так і судової системи в цілому, а також викликати в підозрюваного почуття безкарності.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, при цьому слідчий суддя не вважає за можливе обмежитись домашнім арештом в нічний час доби, а вбачає необхідність у застосуванні до підозрюваного цілодобового домашнього арешту, що, на думку суду відповідає засадам справедливості та співмірності у кримінальному провадженні, беручи до уваги наступне.
У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, на думку слідчого судді, тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, за які передбачена сувора міра покарання, а також характер правопорушень, об`єктами яких є власність, які становлять значний суспільний інтерес, є визначальними при встановленні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя, та з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, а тому клопотання слідчого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000177 від 25.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці до 23.08.2020 року, поклавши на нього наступні обовязки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, цілодобово не відлучатися з місця проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.
В разі невиконання умов домашнього арешту до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання та контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 направити до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1