Провадження № 1-кп/643/715/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові, обвинувальний акт, який надійшов з прокуратури Московського району м. Харкова, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор № 27»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Як вбачається з обвинувального акту, відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні 07.02.2020 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор в судовому засідання просив прийняти рішення на розсуд суду.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи фактичні обставини справи приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувати недоцільно та вважає за можливе змінити на інший, альтернативний запобіжний захід - домашній арешт, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченим, належну процесуальну поведінку, підстави та ризики, на підставі яких обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на даний час зменшилися, при цьому, суд також оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, особи обвинуваченого.
Судом також враховується той факт, що потерпілий претензій до обвинуваченого не має, що підтверджується його заявою, яка знаходиться в матеріалах справи.
Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою при визначенні запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком з 07 лютого 2020 року до 06 квітня 2020 року включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, з-під варти в залі суду, негайно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, такі обов`язки:
1) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 до 08.00 год. без дозволу суду;
2) за першою вимогою з`являтись до суду;
3) не виїжджати за межі Харківської області без дозволу суду;
4) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченому та прокурору для контролю за її виконанням.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для відома, Московському відділу поліції ГУНП в Харківській області - для виконання.
Ухвала про зміну запобіжного заходу в окремому порядку оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1