Справа № 720/954/19
Провадження № 1-кп/720/19/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників по справі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Годинівка Герцаївського району
Чернівецької області, проживає по
АДРЕСА_1 ,
одружений, тимчасово не працює, освіта повна середня,
на утримані малолітня донька, громадянин України
раніше судимий:
- 27.12.2012 року Герцаївським районним судом за ч.2 ст.185КК України до 3 років позбавлення волі;
- 23.01.2012 року Герцаївським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до трьох років та двох місяців позбавлення волі;
- 20.04.2018 року апеляційним судом Чернівецької області за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000076 від 20.03.2019 року,-
встановив:

Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10 березня 2019 року приблизно о 16.00 години таємно протиправно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з метою особистого збагачення проник в господарство розташованій по АДРЕСА_2 де шляхом зламу врізаного замка відчинив вхідні двері гаражного приміщення та проник до середини звідки таємно викрав пральну машину марки «Донбас 6» сірого кольору бувшого в користуванні, водяний насос бувшого в користуванні, металеву плиту від пічки бувшого в користуванні з якими з місця вчинення злочину втік розпорядившись на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму в 1538 грн..
Та своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та поєднаною з проникненням у інше приміщення незаконно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав суду пояснив, що 10 березня 2019 року приблизно о 16.00 годині приїхав разом зі своєю дружиною до тещі ( ОСОБА_6 ) яка на той час була у своєї мами в с. Тарасівці Новоселицького району, двері були зачиненні, місцезнаходження ключа дружина не знала. Вона через вікно зайшла до будинку, оскільки з ними була малолітня донька. На вулиці було прохолодно а теща не поверталась. За вказівкою дружини він взяв плиту від пічки, водяний насос та пральну машину бувшу в користуванні з сараю. До сараю проник відкривши замок за допомогою викрутки. Пральну машину, водяний насос та плиту від пічки продав в с. Ванчиківці чоловікові на ім`я ОСОБА_8 на металобрухт за 250 грн., з яких 150 грн. віддав дружині а на 100 грн. купив бензин для автомобіля.

Потерпіла в судовому засіданні суду показала, що обвинувачений є її зятем декілька років він жив разом з її донькою ОСОБА_9 в її господарстві по АДРЕСА_2 . На даний час, та на час вчинення крадіжки вона перебуває у неприязних відносинах із-за його відносин з донькою, яку використовує та постійно зраджує. Разом вони живуть біля чотирьох років, від спільного проживання мають малолітню доньку, яка проживає разом з ними. 20.01.2019 року черговий раз вона посварилась з зятем та донька разом з ним поїхали проживати на квартирі в м. Новоселиця. Проживаючи в Новоселиці не платили за квартиру, звідки їх прогнали із-за чого вони посварились та донька поїхала до старшої доньки в Житомирську область. Повернулась вона 10.03.2019 року та разом з її чоловіком (обвинуваченим) приїхали до неї додому, в цей день вона знаходилась в с. Тарасівці у своєї матері. Вважає, що обвинувачений без дозволу доньки викрав у неї пральну машину, яка перебувала в робочому стані, водяний насос який також був в робочому стані та плиту від пічки. На даний час викрадені речі їй повернули, але вони виведені з ладу. Претензій до обвинуваченого не має. Просить суд призначити йому покарання у відповідності до закону.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 суду показала, що вона є рідною донькою потерпілої та дружиною обвинуваченого. Вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 де проживала разом з чоловіком тривалий період часу. В даному господарстві вона вільно розпоряджалась на свій розсуд всіма предметами та використовувала їх по необхідності на свою користь.
Разом з чоловіком живуть біля чотирьох років, мати перебуває з її чоловіком у неприязнених відносинах, тому були вимушені в січні 2019 року перейти жити на квартиру в м. Новоселиця. На початку березня 2019 року поїхала гостювати до старшої сестри в с. Гусятин Житомирської області. 10.03.2019 року вона повернулась від неї, та по приїзду її зустрічав чоловік ОСОБА_4 з яким разом приїхали в с. Ванчиківці Новоселицького району по місцю її постійного проживання, матері не було вдома. Першою в будинок зайшла вона, після чого запустила і чоловіка, у них не було грошей, та вона сказала чоловікові забрати металобрухт, а саме стару непрацюючу пральну машину, водяний насос та плиту від пічки, продати та на виручені гроші купити їсти для доньки. За її вказівкою чоловік відкрив сараї звідки взяв дані речі та продав в селі на металобрухт. З виручених грошей віддав їй 150 грн. на які вона купила молока для дитини.

Її мати (потерпіла ОСОБА_6 ) вчиняє по відношенні до неї психологічний тиск, оскільки недолюблюває свого зятя, та примушувала її на слідстві дати інші покази в яких обвинувачувала чоловіка в крадіжці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що 10.03.2019 року ОСОБА_4 запропонував йому купити металобрухт пральну машину, водяний насос та плиту від пічки. На другий день дізнався, про крадіжку, що якби ці речі були викрадені. Через пару днів на прохання працівників поліції він добровільно віддав пральну машину, водяний насос та плиту від пічки. За куплені речі він віддав ОСОБА_4 250 грн..

Окрім показань обвинуваченого та свідків судом ретельно та безпосередньо були досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення:

-витяг з кримінального провадження № 0000076 від 20.03.2019 року, відповідно до якого 19.03.2019 року до Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП у Чернівецькій області надійшла заява від потерпілої ОСОБА_6 , що за місцем її проживання 10.03.2019 року приблизно о 16.00 годині ОСОБА_4 скориставшись її відсутністю, таємно протиправно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з метою особистого збагачення проник в господарство розташованій по АДРЕСА_2 де шляхом зламу врізаного замка відчинив вхідні двері гаражного приміщення та проник до середини звідки таємно викрав пральну машину марки «Донбас 6» сірого кольору бувшого в користуванні. Водяний насос бувшого в користуванні, металеву плитку від пічки бувшого в користуванні з якими, з місця вчинення злочину втік розпорядившись на свій власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму в 1650 грн..
-протоколом добровільної видачі на а.с.16 від 20.03.2019 року де у присутності понятих ОСОБА_10 віддав працівникам поліції добровільно пральну машину бувшу у користуванні, водяний насос бувший у користуванні та плиту від пічки які він придбав у ОСОБА_4 за 250 грн..
-протоколом огляду місця події на а.с.23 від 21.03.2019 року яким встановлено, що предметом огляду є житловий будинок та господарські споруди розташовані по АДРЕСА_2 яке належить потерпілій ОСОБА_6 та в процесі огляду встановлено відсутність водяного насосу, пральної машини та плити від пічки.
-протоколом огляду на а.с.30 від 21 березня 2019 року відповідно до якого предметом огляду є пральна машина марки «Донбас» бувша в користуванні, на час огляду перебуває в неробочому стані, відрізаний електрокабель.
-протоколом огляду на а.с.38 від 21 березня 2019 року предметом огляду є водяний насос бувший в користуванні, на час огляду перебуває в неробочому стані, відрізаний електрокабель.
-протоколом огляду на а.с.44 від 21 березня 2019 року предметом огляду є плита від пічки.
- висновком товарознавчої експертизи на а.с.62-65 встановлено, що ринкова вартість пральної машини марки «Донбас» бувша в користуванні станом на 19.03.2019 року могла становити 363 грн. 33 коп..
- висновком товарознавчої експертизи на а.с.62-65 встановлено, що ринкова вартість водяного насосу бувшого в користуванні станом на 19.03.2019 року могла становити 775 грн. 00 коп..
- договором купівлі продажу від 28.10.2008 року зареєстрованого в реєстрі за №4543 встановлено, що ОСОБА_6 є власником житлового будинку розташованого по АДРЕСА_2 .
- протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 на а.с.190 судом встановлено, що обвинувачений у присутності понятих та за участю захисника показав як 10.03.2019 року за вказівкою своєї дружини взяв з сараю пральну машину, зняв водяний насос з помпи та плиту з під сараю які завантажив на свій автомобіль та повіз до малознайомому йому чоловіка на ім`я ОСОБА_8 та продав як металобрухт. Повернувшись віддав дружині 150 грн. після чого поїхав в с. Тарасівці, Новоселицького району до свого знайомого по справам.

Відповідно до ст..22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, що не дає суду можливість переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 18-19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слідує, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Коснтитуції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини обвинувальним вироком суду.

Згідно зі ст..62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого, що узгоджується з практикою ЄСПЛ в справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості» вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 послідовно заперечував вчинення ним інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - а саме факт таємного проникнення в господарство розташованій по АДРЕСА_2 де шляхом зламу врізаного замка відчинив вхідні двері гаражного приміщення та проник до середини звідки таємно викрав пральну машину марки «Донбас 6» сірого кольору бувшого в користуванні, водяний насос бувшого в користуванні, металеву плиту від пічки бувшого в користуванні з якими з місця вчинення злочину втік розпорядившись на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму в 1538 грн., оскільки дані обставини спростовуються показами свідка ОСОБА_9 яка підтвердила факт того, що її місце реєстрації та постійне місце проживання є житловий будинок по АДРЕСА_2 . В даному господарстві проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 тривалий період часу та вона вільно розпоряджалась на свій розсуд всіма приладами, предметами та використовувала їх по необхідності на свою користь. Після їх повернення 10 березня 2019 року в господарстві АДРЕСА_2 ОСОБА_4 діяв за її вказівкою, а вона ( ОСОБА_9 ) розпоряджалась та діяла як співвласниця з метою отримання грошей щоб купити молоко та накормити малолітню доньку.

За загальним правилом суд вирішує питання допустимості доказів, оцінюючи їх в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 89 КПК). Однак у певних випадках суд має право вирішити питання про недопустимість доказу ще до видалення суду до нарадчої кімнати. Так, згідно з ч. 2 ст.89 КПК у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Разом з тим враховуючи, шо протоколи слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_4 , є похідним доказом від отриманих показів свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні, а тому вони не можуть бути визнані допустимими доказами в розумінні ст..86 КПК України.

Разом з тим суд вважає за необхідним акцентувати увагу, що згідно з ч.2 ст.71 КПК України, спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду.

Тому суд вважає, що залучення спеціаліста ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту з перевірки технічного стану пральної машини та водяного насосу не суперечить вимогам КПК, але не несе доказової бази щодо предмета обвинувачення.

Системний аналіз норм ст. ст. 284 ч.7, 368, 373 ч.1 КПК України, дає підстави вважати, що виправдовуваний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, а також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, незважаючи на законність дій органу досудового розслідування під час проведення досудового слідства, однак вичерпання можливості отримати та надати суду допустимі та достатні докази на підтвердження даного факту, що потягло за собою визнання їх недопустимими, зважаючи на ненадання стороною обвинувачення будь-яких інших допустимих та належних доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, суд приходить до переконання про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.62,129 Конституції України, ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 22,84-87, 89,91-96,100.124,368,370,371,373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 20.03.2019 року, та виправдати.

Речові докази надані суду під час судового провадження - залишити в розпорядженні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Новоселицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_1