Провадження № 1-кп/643/297/20
Справа № 643/8825/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0002622 від 12.05.2018 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02.05.2018 в період часу з 21:30 години по 22:00 годину, точний час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходячись з тильної сторони будинку №140-В по вул. Академіка Павлова в м. Харкова, побачив вкопаний в землю металевий сміттєвий бак, який належить КП «Жилкомсервіс», вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №14008 від 19.06.2018 - 390,00 гривень. Далі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного металевого баку та взявшись за нього обома руками, почав розхитувати його, внаслідок чого, вирвав вказаний бак з землі та звернув його на свою користь.
Далі, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив КП «Жилкомсервіс», матеріальну шкоду на суму 390,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , 04.05.2018 в період часу з 20:00 години до 20:30 години, точний час в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, знаходячись у дворі будинку №40 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкова, побачив вкопаний в землю металевий сміттєвий бак, який належить КП «Жилкомсервіс», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14008 від 19.06.2018 - 390,00 грн. Далі, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного металевого баку та взявшись за нього обома руками, почав розхитувати його, внаслідок чого, вирвав вказаний бак з землі та звернув його на свою користь.
Далі, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив КП «Жилкомсервіс», матеріальну шкоду на суму 390,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , 07.05.2018 в період часу з 21:30 години по 22:00 годину, точний час у ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, знаходячись у дворі будинку №40-В по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкова, побачив вкопаний в землю металевий сміттєвий бак, який належить КП «Жилкомсервіс», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14008 від 19.06.2018 - 390,00 гривень.
Далі, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного металевого баку та взявшись за нього обома руками, почав розхитувати його, внаслідок чого, вирвав вказаний бак з землі та звернув його на свою користь.
Далі, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив КП «Жилкомсервіс», матеріальну шкоду на суму 390,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , 11.05.2018 близько 23:00 годині, знаходячись у дворі будинку №27 по вул. Валентинівська в м. Харкова, побачив вкопаний в землю металевий сміттєвий бак, який належить КП «Жилкомсервіс», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14008 від 19.06.2018 - 390,00 гривень.
Далі, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного металевого баку та взявшись за нього обома руками, почав розхитувати його, внаслідок чого, вирвав вказаний бак з землі та звернув його на свою користь.
Далі, ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив КП «Жилкомсервіс», матеріальну шкоду на суму 390,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, час, місце, механізм вчинення ним злочинів, як зазначено вище у вироку суду. ОСОБА_4 показав, що усі металеві сміттєві баки, які належать КП «Жилкомсервіс», та які він таємно викрав, він сховав за одним із будинків по вул.Гвардійців Широнінців в м. Харкові, з метою подалі здати їх на металобрухт, за що отримати кошти.
Обвинувачений у суді зазначив що розумів, що скоював злочини, та щиро розкаявся у їх вчинені, причину скоєння ним злочинів пояснив як необдуману поведінку та потребу у коштах.

Представник потерпілої юридичної особи КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_5 , звернулась до суду із заявою, в якої прохала розгляд справи провести за її відсутністю, з цивільним позовом як в ході досудового розслідування, так і до суду остання не зверталася. Інші представники КП «Жилкомсервіс» повідомлялися судом вчасно, належно, про час та місце розгляду справи, незважаючи на це до суду не з`явилися.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочинів, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, у нього відсутня реєстрація, має місце фактичного мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статей, за якими кваліфіковані його дії.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді позбавлення волі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суму 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень.

Речові докази: металеві сміттєві баки у кількості 4 (чотирьох) штук, які передані на зберігання представникам КП «Жилкомсервіс» повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1