Провадження №: 1-кс/752/430/20
У Х В А Л А

27.02.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, а саме мобільного телефону марки «IPhone 11Pro Max» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2019 року у кримінальному провадженні № 000685 від 25.10.2019 року. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено про те, що арешт на належне підозрюваному майно накладено необґрунтовано, без належної на те правової підстави, оскільки вказаний телефон не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Також зазначено, що вказаний мобільний телефон не був та не міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг та не міг зберегти на собі його сліди, а також не містить та не може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За результатами розгляду поданого клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000685 від 25.10.2019 року за підозрою в тому числі ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 4 ст. 369 ч. 3, ст. 15 ч. 2 ст. 190 ч. 3 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2019 року накладено арешт в тому числі і на телефон марки «IPhone 11Pro Max» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що був вилучений в ході огляду місця події 26.11.2019 року. В обґрунтування накладення арешту зазначено, що постановою слідчого від 26.11.2019 року вказане майно визнано речовим доказом, відтак, з метою забезпечення збереження речових доказів застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ході розгляду клопотання встановлено та стверджується матеріалами кримінального провадження, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку із чим слідчим 26.11.2019 року винесено постанову про визнання такого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідування кримінального правопорушення.

Для ефективного розслідування кримінального правопорушення орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

З огляду на вказане, майно, яке відповідає визначеним у п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України критеріям та має ознаки речових доказів, повинно вилучатись та арештовуватись незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави, що воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Враховуючи вказані вище обставини, приймаючи до уваги те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000685 від 25.10.2019 року триває, слідчий суддя надходить до висновку про те, що у застосуванні арешту майна не відпала потреба, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, поданого в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: