Справа № 461/9185/19
Провадження № 1-кп/461/270/20
У Х В А Л А

09.01.2020 р. м. Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

при розгляді в підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінального провадження № 0003305 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.11.2019 р. у провадження Галицького районного суду м. Львова надійшло кримінальне провадження № 0003305 від 29.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

15.03.2019 р. в підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави, з огляду на положення ч.3 ст.186 КК України.

Клопотання мотивує тим, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, перелічивши останні. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_4 немає законних джерел заробітку, під час досудового розслідування перебувала у розшуку, а відтак є достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування обвинуваченої від суду, вчинити інший злочин. Крім того, прокурор стверджує, що насильницький спосіб вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 свідчить про той факт, що перебуваючи на волі, остання може впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснили, що ОСОБА_4 необґрунтовано підозрюється за ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Суду на підготовчому судовому засіданні не надані докази стороною обвинувачення і тому суд не може надати їм правову оцінку. В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.

При цьому суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 не маючи офіційного заробітку та міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність достатніх факторів соціального стримування, під час досудового розслідування перебувала у розшуку, може переховуватися від слідства та суду. Крім того, існує ризик того, що обвинувачена перебуваючи на волі незаконно впливатиме на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, адже обвинувачена, потерпілі та свідки проживають в одному населеному пункті, у м.Львові.

Вищевикладені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 переховувалася від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти дії, в здійсненні яких вона обвинувачується.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України, яке є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Строк покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду.

Вказані ризики є вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченої, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, з огляду на насильницький спосіб вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Поряд з тим, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що в провадженні судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (справа 461/5980/19, провадження № 1-кп/461/219/20).

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про передачу кримінального провадження відносно ОСОБА_4 судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням вказаним вище, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачена та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши обвинувальний акт, суд прийшов до переконання про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.334 КПК України, у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Відповідно до ч.1 ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Виходячи з наведеного, суд прийшов до переконання, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0003305 від 29.07.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (справа №461/9185/19) слід передати судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання і розгляду в одному провадженні з обвинувальним актом по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (справа 461/5980/19, провадження № 1-кп/461/219/20), оскільки ОСОБА_4 ,ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні одного і того ж злочину, вчиненого зв попередньою змовою групою осіб.

Керуючись ст.ст. 217, 315, 334 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимій, місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 07.03.2020 року включно.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0003305 від 29.07.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (справа №461/9185/19) передати судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання і розгляду в одному провадженні з обвинувальним актом по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (справа 461/5980/19, провадження № 1-кп/461/219/20).

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1