ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1614/18 Номер провадження 11-кп/814/1030/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського

апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне

провадження № 0000410, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2018, за апеляційними скаргами прокурора

Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_8

на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 12 липня 2019 року

відносно

ОСОБА_13 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт

Асканія Нова Чаплинського району

Херсонської області, громадянина України,

українця, освіта неповна середня, працюючого

вантажником в ТОВ "Міні-Максі",

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_11 засуджено:

-за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

-за ч. 1 ст. 125 КК України на 160 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК

України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого

покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у

виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування

покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на

нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Позов потерпілої ОСОБА_7 до

ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної

шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь

ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої

кримінальним правопорушенням, 1000 грн.

Позов потерпілої ОСОБА_8 до

ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої

кримінальним правопорушенням, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь

ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої

кримінальним правопорушенням, 10000 грн.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_11 25 квітня 2018 близько 20 год. ЗО хв.,

перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території подвір`я будинку

АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих

неприязних відносин з ОСОБА_7 умисно наніс їй декілька ударів

кулаком по голові.

В результаті вказаних дій ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_7

спричинено тілесне ушкодження у вигляді: забійного садна шкіри тім`яної

ділянки зліва, яке утворилося від дії тупого предмету з обмеженою

контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак, чи

будь-який інший предмет з подібною характеристикою, від однократної дії

травмуючого фактору, кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_11 25 квітня 2018 року близько 20 год. 30 хв.,

перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території подвір`я будинку

АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих

неприязних відносин зі співмешканкою ОСОБА_8 умисно наніс їй

декілька ударів кулаком по обличчю, а після цього - декілька ударів каменем

по голові.

В результаті вказаних дій ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_8

спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми

забою головного мозку легкого ступеня, забійних ран м`яких тканин голови

праворуч, закритого перелому кісток носу зі зміщенням з розвитком

правобічного гемігематосинусу, закритого перелому нижньої стінки правої

орбіти зі зміщенням, закритого перелому очної пластинки решіткової кістки

справа зі зміщенням, забиття зубів верхньої щелепи, гематоми м`яких тканин

та контузії правого ока, садна шкіри правої щоки, які кваліфікуються тільки у

своїй сукупності як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою

тривалого розладу здоров`я; забоїв правого променево-зап`ясткового суглобу,

лівого ліктьового суглобу та кисті, які утворилися від дії тупих предметів з

обмеженими контактуючими поверхнями, чи при ударі об такі.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно

ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий, яким обвинуваченому

призначити покарання - за ч. 1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі.

- за ч. 1 ст. 125 КК України на 200 годин громадських робіт. На підставі

ст.ст.70, 72 КК України призначити остаточне покарання у виді 3 років

позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

Необхідність призначення реального покарання прокурор мотивує тим, що

ОСОБА_11 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи,

з якою перебував у близьких відносинах, довготривалий час лікування

потерпілої від отриманих тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_8 також просить призначити реальне покарання

ОСОБА_11 у виді 3 років позбавлення волі, оскільки вважає

обвинувачений не зможе виконувати покладені на нього обов`язки під час

іспитового строку.

Крім того просить задовольнити її цивільний позов у повному обсязі в

частині стягнення моральної шкоди, так як продовжує лікуватися від

отриманих травм та у зв`язку з цим отримує моральні страждання.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги державного обвинувача, потерпілу ОСОБА_14 , яка підтримувала свою апеляційну скаргу, заперечення проти апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_10 , дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації його дій в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Щодо доводів апеляційних скарг про необхідність призначення ОСОБА_11 більш тяжкого покарання, яке слід відбувати реально, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд належно виконав зазначені вимоги закону.
При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував як ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, інший є злочином невеликої тяжкості, так і дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, злочини вчинив вперше, характеризується позитивно, має постійне місце роботи, вину визнав повністю.
При цьому судом першої інстанції у повній мірі враховано обставину, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_11 вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Судом першої інстанції визнано пом`якшуючою обставиною добровільне відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди, завданої злочином. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_11 відшкодував добровільно потерпілим шкоду на загальну суму 16000 грн., яка є значно більшою ніж його місячна заробітна плата. Ця обставина свідчить про те, що обвинувачений вживає достатніх зусиль для подолання негативних наслідків своїх дій.
Самі ж злочини ОСОБА_11 вчинив під час спільного розпиття алкогольних напоїв з потерпілими, при цьому потерпілі у суді апеляційної інстанції не заперечували, що викликали ревнощі у обвинуваченого.
Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з іспитовим строком.
Переглянувши справу в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів не вважає призначене судом ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, надмірно суворим, як про це заявляє сторона обвинувачення у своїх апеляційних скаргах. За таких обставин апеляційні скарги в частині апеляційних вимог про призначення ОСОБА_11 більш суворого покарання за вчинене, задоволенню не підлягають.
Разом з цим доводи потерпілої про збільшення розміру моральної шкоди, є обґрунтованими.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 внаслідок дій ОСОБА_11 перебував на лікуванні з 25 квітня по 07 травня 2018 року, тривалий час відчувала дискомфорт, через погіршення стану здоровя повторно була госпіталізована з 18 по 31 травня 2018 року, у зв`язку з лікуванням тривалий час мала негативний зовнішній вигляд. Тобто ОСОБА_8 протягом певного часу після вчинення злочину вимушена була змінити звичний для нього порядок життя та прикладати зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

За таких підстав, встановивши доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненому злочині, ступінь його вини, суд першої інстанції, стягуючи з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 10000 грн., не достатньо врахував стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, а також час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про необхідність збільшити розмір моральної шкоди завданої потерпілої злочином та стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 20000 грн. для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене вирок суду необхідно змінити в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 , а тому апеляційна скарга потерпілої підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_12 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерплої ОСОБА_8 частково задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 12 липня 2019 року відносно ОСОБА_11 в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 змінити та стягнути з ОСОБА_11 20000 (двадцять тисяч) гривень на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4