Дата документу 26.06.2020 Справа № 554/5052/20
Провадження №1-кс/554/8016/2020

УХВАЛА
Іменем України

26 червня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 14.05.2020 року та розпочати досудове розслідування; зобов`язати уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань надати ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку, передбаченому ст.214 КПК України.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 14.05.2020 року він звернувся з письмовою заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, в якій повідомляв про те, що посадовими особами Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області було вчинено дії, які імовірно, можуть містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України (невиконання судового рішення). Вказана заява була вручена адресату 26.05.2020 року. Заяву обґрунтовує зокрема тим, що ухвалою від 29.10.2018 року Червонозаводського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_3 задоволено та зобов`язано компетентних осіб Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області внести відповідні відомості за заявою від 21.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, вказана ухвала слідчого судді була виконана частково, а саме посадовими особами Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області було внесено до ЄРДР відомості за заявою від 21.08.2018 року лише за ч.1 ст.384 КК України. ОСОБА_3 , звернувшись до Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області, просив виконати ухвалу суду у повному обсязі та внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 21.08.2018 року щодо правової кваліфікації злочину за ч.2 ст.191 КК України. Проте, відповідних відомостей не було внесено до ЄРДР.
Вважає, що така бездіяльність посадових осіб суперечить вимогам ст.214 КПК України та призвела до того, що за заявою ОСОБА_3 не почато досудове розслідування, чим порушені його права як заявника, передбачені КПК України.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.
Представник заявника - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити. Вказав, що поліція то розслідує, то закриває провадження по справі, ухвали слідчих суддів не виконуються. Зверталися до суду, рішення слідчими суддями приймалися на їх користь. На даний час досудове розслідування не здійснюється належним чином, але до суду не зверталися, вирішили, що треба до ДБР , бо посадові особи вчиняють злочини.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Слідчий другого СВ СУ ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути скаргу без його участі, в задоволенні вимог відмовити.
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник 14.05.2020 року звернувся з письмовою завою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, в якій повідомляв про те, що посадовими особами Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області було вчинено дії, які імовірно, можуть містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України (невиконання судового рішення) (а.с.4).
Згідно заяви, за зверненням ОСОБА_3 від 21.08.2018 року проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.
Разом із тим, посадовими особами Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області було внесено до ЄРДР відомості з заявою від 21.08.2018 року лише за ч.1 ст.384 КК України. ОСОБА_3 , звернувшись до Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області, просив виконати ухвалу суду у повному обсязі та внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 21.08.2018 року щодо правової кваліфікації злочину за ч.2 ст.191 КК України. Проте, відповідних відомостей не було внесено до ЄРДР. З викладеного вбачається, що посадовими особами Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області вчиняються злочини, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.382 КК України.
На теперішній час відомості по заяві ОСОБА_3 від 14.05.2020 року до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочинів з боку посадових осіб Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, фактично доводи заяви зводяться до непогодження із процесуальними діями слідчих, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, доводи заявника у заяві від 14.05.2020 року є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого скоєння злочинів слідчими, тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Отже, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 14.05.2020 року повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382 КК України,проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів. А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР, Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1