Справа № 404/3229/20
Номер провадження 1-кп/404/230/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0002571 від 16.04.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Севастополь, АР Крим, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за трудовою угодою охоронником, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

- 02.08.2010 року Нахімовським районним судом м.Севастополя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190, ч.3 ст.296, ст.70, ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 31.12.2014 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив незаконне зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що боєприпаси та вибухові речовини відносяться до предмету обмеженого в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, на початку березня 2020 року, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, біля залізничних колій, що проходять у мікрорайоні «Балашівка» в м.Кропивницькому, знайшов та підібрав боєприпаси, вибухові речовини та в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471 -XII «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, приніс за місцем свого мешкання, та залишив зберігати в будинку АДРЕСА_3 , чим в порушення вищевказаних норм Закону без передбаченого законом дозволу вчинив зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин.

В подальшому, 04.05.2020 року в період часу з 12 год. 20 хв. до 13 год. 46 хв. в присутності понятих, проведено обшук домоволодіння по АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_4 . Під час обшуку виявлено та вилучено: 46 предметів, які відповідно до висновку експерта №116 від 05.05.2020 року, являються боєприпасами: двадцять три предмети є 5,45 мм (5,45x39 мм) проміжними патронами, промислового виготовлення, двадцять три предмети, є 7,62 мм (7,62x39 мм) проміжними патронами: п`ять з кулями зі сталевим сердечником; один з трасуючою кулею; сімнадцять зі зменшеною швидкістю кулі, промислового виготовлення, надані сорок шість (46) патронів придатні для стрільби; один предмет, який відповідно до висновку експерта №30 від 18.05.2020 є боєприпасом, гранатометом типу РПГ-26 «Аглень», придатний до вибухового перетворення; предмети, які відповідно до висновку експерта №31/646 від 25.05.2020 року є: дві ручні осколкові гранати наступальної дії типу РГД-5, складаються з вилучених корпусів гранат РГД-5 та підривачів УЗРГМ-2, відносяться до категорії боєприпасів; п`ять корпусів бойових ручних осколкових гранат Ф-1, корпус бойової ручної осколкової гранати РГ-42, тротилова шашка ТШ-75 - належать до категорії вибухових речовин. Вказані предмети придатні для вибуху.

Вищевказані бойові припаси, вибухові речовини ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння.

У вчиненому щиро кається, обіцяє виправитись.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.263 ч.1 КК України, як незаконне зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, умисний та закінчений.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_4 працює за трудовою угодою, не одружений, на обліках у лікарнях не перебуває, осудний, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.263 ч.1 КК України, однак, враховуючи тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, а долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.263 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї №116 від 05.05.2020 року в розмірі 1307 грн. 60 коп., вибухо-технічної експертизи №30 від 18.05.2020 року в розмірі 1307 грн. 60 коп., комплексної вибухо-технічної експертизи №31/646 від 25.05.2020 року в розмірі 3922 грн. 80 коп., тобто на загальну суму 6538 грн.

Речовий доказ:
-46 патронів запаковані до спеціального пакету №1009021, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

-гранатомет типу РПГ-26 «Аглень», придатний до вибухового перетворення; предмети, дві ручні осколкові гранати наступальної дії типу РГД-5, складаються з вилучених корпусів гранат РГД-5 та підривачів УЗРГМ-2, відносяться до категорії боєприпасів; п`ять корпусів бойових ручних осколкових гранат Ф-1, корпус бойової ручної осколкової гранати РГ-42, тротилова шашка ТШ-75 які запаковано до спеціального пакету №5493186, та до полімерного пакету опломбованого полімерною пломбою №7604811, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1