Справа № 1-кп/593/89/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника Бережанського РС з питань пробації

філії Державної установи «Центр пробації»

в Тернопільській області ОСОБА_5 ,

у підготовчому судовому засіданні в місті Бережанах розглянув обвинувальний акт по матеріалах кримінального провадження № 0000029 від 03 лютого 2020 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого водієм Бережанського УЕГГ ПрАТ «Тернопільгаз», раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 Кримінального кодексу України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року з Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури до Бережанського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт затверджений 24 лютого 2020 року, за кримінальним провадженням внесеним 03 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008).

В обвинувальному акті вказано, що рішенням вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання Жуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 27 жовтня 1993 року «Про передачу землі у приватну власність» ОСОБА_6 безоплатно передано у постійне користуввання земельну ділянку площею 0,18 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (сінокосу), що розташована в с. Гиновичі Бережанського району Тернопільської області.
Відповідно до ч.2 ст. 168 Земельного кодексу України власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Так, у квітні 2015 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , який являється сином ОСОБА_6 , проживаючи у господарстві своєї матері, діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки площею 0,18 га без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (сінокосу), що розташована в межах населеного пункту с. Гиновичі Бережанського району Тернопільської області, вирішив без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду, облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму площею 0,0585 га для власних потреб.
Не ініціюючи, питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,18 га без кадастрового номера, перед Жуківською сільською радою Бережанського району Тернопільської області, та не маючи в наявності готового та затверджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, ОСОБА_4 у квітні 2015 року (точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено) активно використовував трактор, за допомогою якого проводив виїмку (зняття) ґрунтового покриву, внаслідок чого незаконно облаштував штучну водойму (ставок), загальною площею 0,0585 га.
Внаслідок облаштування ОСОБА_4 штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельної ділянки, виділеної для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (сінокіс), без кадастрового номера, частина земельної ділянки площею 0,0585 га безпідставно була виведена з земель сільськогосподарського обороту.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 шляхом безгосподарського використання земельної ділянки площею 0,18 га без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (сінокіс), вивів із неї 0,0585 га землі з сільськогосподарського обороту.
Таким чином, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), а саме: безгосподарському використанні земель, що спричинило виведення землі з сільськогосподарського обороту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні подав клопотання відповідно до якого просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, оскільки дане кримінальне правопорушення, за ступенем тяжкості відноситься до злочинів невеликої тяжкості і з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років. У підготовчому засіданні подане клопотання підтримує, просить його задовольнити, кримінальне провадження закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності.
Прокурор вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому дій минуло більше п`яти років.
Представник органу пробації підтримує думку прокурора.
Суд вислухавши учасників розгляду, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ч.1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У висновку викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 566/554/16-к (провадження № 51-2110км19) від 12 листопада 2019 р., щодо застосування відповідних норм права вказав, що виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку з чим особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від визнання вини.

Виходячи з наведеного, подання обвинуваченим у підготовчому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у разі спливу на момент розгляду клопотання, з часу вчинення дій інкримінованих обвинуваченому у обвинувальному акті, строку визначеного в ст. 49 КПК України, - є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Інкриміновані ОСОБА_4 дії, згідно обвинувального акта, останній вчинив у квітні 2015 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), станом на вказаний час діяла ст. 254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), яка не містила частин і передбачала кримінальну відповідальність за безгосподарське використання земель, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту. Санкцією вказаної статті передбачено покарання: штраф до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, тобто кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого має бути задоволено, а кримінальне провадження закрите у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. ст. 12, 49, 254 (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) КК України, ст.ст. 22, 26, п.1 ч.2 ст.284, ст.288, п.2 ч.3 ст. 314, ч.6 ст. 368, ст. 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, внесене 03 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Копію даної ухвали, після її проголошення, негайно вручити учасникам процесу.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення, якщо не буде оскаржена.

Ухвала суду може бути оскаржена в Тернопільський апеляційний суд протягом 7 діб з дня її оголошення через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя