ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2180/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції №638/2248/20
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, провадження №11-кп/818/2180/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із середньою освітою, фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.02.2011 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 14.03.2013 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;

- 20.05.2014 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст.70,71 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 11.10.2018 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.09.2019 року вказаний вирок змінено та пом`якшено ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України, і застосуванням ст.69 КК України 2 роки позбавлення волі.

початок строку 11.10.2018 року, кінець строку 11.10.2020 року.

про умовно-дострокове звільнення.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, не звертався до адміністрації установи про працевлаштування та відшкодування витрат за проведення судової товарознавчої експертизи за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11.10.2018р., а травма хребта не є підставою для застосування положень ст. 81 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що в нього немає заохочень, оскільки він прибув до Олексіївської виправної колонії лише три місяці тому, а до того часу перебував в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Указав, що через 14 днів після прибуття в колонію він почав працювати на виробництві, однак з невідомих йому причин адміністрація установи стверджує, що він не працює. Наголосив, що про наявність в нього судових витрат йому відомо не було, оскільки матір повідомила йому, що сплатила їх після розгляду в справи в суді апеляційної інстанції. Також зазначив, що в нього є хвороба сколіоз хребта ІІІ-ІVступеня. Просить ухвалу суду скасувати, застосувати до нього вимоги ст.81 КК України та звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду подання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_7 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину.

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 раніше чотири разів судимий, неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак у період іспитового строку, призначеного за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 14.03.2013 року, вчинив новий злочин, за який його було засуджено вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 20.05.2014 року.

Крім того, згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 у період перебування у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», стягнень та заохочень не мав та до праці не залучався.

З 28.11.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія №25».

Згідно характеристики від 16.03.2020 року засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, у взаємовідносинах не конфліктний, неввічливої поведінки до представників адміністрації не проявляє, підтримує соціально-корисні зв`язки, читає художню літературу.

Рішеннями комісії Державної установи «Олексіївська виправна колонія №25» від січня 2020 року ОСОБА_7 було відмовлено в зміні умов тримання під вартою, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі дані про поведінку засудженої за весь період відбування покарання, з урахуванням даних що містяться у характеристиці, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 на даний час не довів свого виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що травма хребта не є підставою для застосування положень ст.81 КК України, а тому доводи обвинуваченого про зворотне, позбавлені підстав.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки жодних підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги засудженого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: