гСправа № 379/120/20 Провадження № 1-кп/358/139/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в єдиний державний реєстр досудових розслідувань 04.01.2015 за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2020 до Богуславського районного суду Київської області згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року після задоволення подання голови Рокитнянського районного суду Київської області про вирішення питання про направлення клопотання до іншого суду, надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в єдиний державний реєстр досудових розслідувань 04.01.2015 за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

Обгрунтовуючи своє клопотання прокурор зазначає, що 04.01.2015 до Рокитнянського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла ухвала Рокитнянського районного суду Київської області від 16.12.2014 року щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 17.10.2014 про те, що 24.12.2013 директор СТОВ «Росія» ОСОБА_6 , 1952 року народження, житель АДРЕСА_1 , відмовив у наданні майна з власності СТОВ «Шарки» ОСОБА_4 на його майнові сертифікати.

04.01.2015 відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі дії, але встановити особу, яка могла вчинити вказаний злочин за результатами проведення слідчих дій не представилося можливим.

Посилаючись на положення статті 12, 49 КК України, статті 40, 110, 284 КПК України прокурор просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити подане клопотання та закрити провадження у даній справі у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив заперечення проти задоволення клопотання прокурора, яке мотивував тим, що органом досудового розслідування слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні проведено не в повному обсязі, без дослідження всіх обставин справи, не дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти досліджень обставин кримінального провадження. Вважає, що матеріалами кримінального провадження встановлено можливу причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , однак слідчим не виконано увесь комплекс слідчих дій, спрямованих на перевірку даного факту.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

З вищевказаної норми кримінально-процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження можливо закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише за наявності одночасно двох підстав: якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Досліджені матеріали кримінального провадження № 0000007 від 04.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_4 звертаючись із відповідною заявою до органу досудового рослідування вважав, що відносно нього та групи інших власників майнових паїв колишнього КСП «ім. Ілліча» вчинене кримінальне правопорушення та вказував, що 24.12.2013 директор СТОВ «Росія» ОСОБА_6 , 1952 року народження, житель АДРЕСА_1 , відмовив їм у наданні майна з власності СТОВ «Шарки» на їх майнові сертифікати.

Органом досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих дій направлених на перевірку фактів, про які зазначив потерпілий ОСОБА_4 як у своїй заяві, так і під час допиту в якості потерпілого та одночасного допиту із свідком ОСОБА_6 .

Однак, ряд суттєвих слідчих дій для досягнення мети кримінального провадження, слідчим не було проведено.

Зокрема, не в повній мірі виконані вказівки прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 від 09.10.2018 та не направлено запит до компетентного органу, який здійснює державну реєстрацію тракторів, комбайнів та іншої сільськогосподарської техніки, як наслідок не отримано інформацію про зареєстровану сільськогосподарську техніку за СТОВ «Шарки» (колишнє КСП «ім. Ілліча», також не встановлено, які конкретно приміщення належні СТОВ «Шарки» та на яких підставах використовує в своїй господарській діяльності СТОВ «Росія» та ТОВ «Росінвест».

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення обшуку 14.12.2018 переважну кількість автомобілів, тракторів, комбайнів, іншої сільської техніки не було виявлено. Слідчі дії спрямовані на встановлення місця знаходженя цієї техніки слідчим не проводились.

Також не виконано жодної вказівки прокурора від 22.05.2019 про проведення слідчих дій з метою з`ясування питань щодо місця знаходження техніки СТОВ «Шарки» та щодо використання СТОВ «Росія» та ТОВ «Росінвест» нерухомого майна, яке відносилось на майна пайового фонду колишнього КСП «ім. Ілліча».

Крмі того, суд звертає увагу на те, що поза увагою органу досудового розслідування залишилось не з`ясованим питання діяльності Комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, яка мала бути створена при реорганізації колишнього КСП «ім. Ілліча».

У відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колишні члени КСП «ім. Ілліча» мали право на пай натурою, грішми або цінними паперами.

Відповідно до пункту 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року із змінами від 24.02.2003 року та від 29.07.2004 року, який був чинним на час розпаювання майна колишнього КСП «ім. Ілліча» кожен із співвласників має право отримати свій пай у натурі індивідуально. Згідно пункту 9 вказаного Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим співвласникам за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення загальних зборів.

Комісія з організації вирішення майнових питань згідно пункту 10 Порядку готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність.

Згідно пункту 12 Порядку збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється, в тому числі для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність.

Органом досудового розслідування не встановлено, коли була створена Комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, під час реорганізції КСП «ім. Ілліча», хто був членом цієї комісії, чи вирішувала комісія питання виділення майнових паїв колишнім членам КСП, яке майно залишалось після виділення майнових паїв та кому було передано на зберігання, не було допитано членів комісії з цих питань.

Крім того із протоколу №3 загальних зборів пайщиків земельних та майнових паїв СТОВ «Шарки» від 30.11.2002 вбачається, що була створена спілка власників майнових паїв та обрано голову спілки ОСОБА_7 та інших чотирьох членів спілки. Також було вирішено виділити нерухоме майно для погашення кредиторської заборгованості.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що голова та члени спілки власників майнових паїв СТОВ «Шарки» не були допитані на предмет подальшої долі майна пайового фонду колишнього КСП «ім. Ілліча» після проведення зборів 30.11.2002.

За відсутності належно проведеного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні неможливо встановити об`єктивну сторону кримінального правопорушення та його кваліфікацію за відповідною нормою кримінального закону, оскільки в діях невстановлених осіб можуть вбачатись інші склади кримінальних правопорушень, як то крадіжка (ст. 185 КК України), привласнення чи розтрата майна (ст. 191 КК України), які є більш тяжкими ніж кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Частиною 2 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України, зокрема, зобов`язує прокурора, слідчого вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Внесення змін до Кримінального процесуального Кодексу, зокрема шляхом доповнення частини першої ст. 284 цього Кодексу пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

В даному випадку, вказаних обов`язків орган досудового розслідування не виконав та порушує перед судом питання закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що таке використання органом досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України без проведення ефективного, повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України, і рішення про закриття кримінального провадження в даному випадку буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 25, 40, 284, 288, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора прокурора у кримінальному провадженні прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного в єдиний державний реєстр досудових розслідувань 04.01.2015 за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України - залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження, повернути до Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1