Дата документу 24.06.2020 Справа № 554/4592/20
Провадження № 1-кс/554/8808/2020
У Х В А Л А
24 червня 2020 року м. Полтава
Згідно відомостей отриманих від УСБУ в Полтавській області службовими особами ТОВ «Гіпохлорсервіс», ТОВ «Дезсистема», ТОВ «Компанія «Хлортехвод» та ТОВ «Марілайф», з метою отримання неправомірної вигоди, запроваджено протиправну схему постачання рідкого хлору та гіпохлориду до водопостачальних підприємств регіону, а саме: КП «Кременчукводоканал» та КП ПОР «Полтававодоканал».
При цьому, протиправний механізм здійснюється шляхом штучного надання переваг зазначеним комерційним структурам, при яких інші СПД не допускаються замовниками до проведення закупівель хімічної продукції за формальними обставинами, що супроводжується попередньою змовою службових осіб комерційних структур із керівництвом комунальних підприємств.
В подальшому, службовими особами вказаних комерційних структур укладаються договори з комунальними підприємствами на постачання хімічної продукції та інших послуг за штучно завищеними цінами, а отримані грошові кошти від комунальних підприємств виводяться у тіньовий сектор економіки та конвертуються у готівку шляхом перерахування на рахунки само зайнятих ФОП-ів за фіктивними правочинами.
Зазначений протиправний механізм використовувався під час проведення 25.07.2018 року КП «Кременчукводоканал» конкурсних торгів по закупівлі рідкого хлору. З формальних підстав комунальне підприємство не допустило до торгів єдиного виробника хлору в Україні АТ «Дніпроазот», а для перемоги в торгах ТОВ «Компанія «Хлортехвод» конкуренцію здійснювало афілійоване ТОВ «Гіпохлорсервіс».
За результатами вказаних закупівель між ТОВ «Компанія «Хлортехвод» та КП «Кременчукводоканал» 31.08.2018 року укладено договір на загальну суму 2,7млн.грн., за яким фактично до комунального підприємства рідкий хлор постачався через ТОВ «Аульська хлоропереливна станція» виробництва АТ «Дніпроазот», ціну на який було завищено в декілька разів.
Натомість, із початку 2019 року ТОВ «Компанія «Хлортехвод» виступає імпортером хімічної продукції із країни Молдова та здійснює закупівлю гіпохлориду натрію в середньому за 7,4 тис. грн./т, а рідкого хлору за 12,5 тис. грн./т, який в подальшому реалізовується на афілійоване ТОВ «Марілайф» в середньому за 26 тис. грн./т гіпохлориду натрію та по 55 тис. грн./т рідкого хлору для подальшого постачання на комунальні установи регіону.
За підтвердженням зазначеної інформації ТОВ «АХПС» звернулась до Торгово-промислової палати Республіки Молдова, а у відповідь 02.01.2020 отримало лист вих.№01-08/09 від 02.01.2020 року в якому вказано, що фірма «ADEN-TRANSEXIM» S.R.L. Молдова не являється заводом-виробником рідкого хлору та не має ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин.
ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_1 ) засновник та керівник ТОВ «Гіпохлорсервіс», фізична особа-підприємець;
ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_2 ) засновник та керівник ТОВ «Компанія «Хлортехвод», одружений на ОСОБА_11 , сестрі ОСОБА_8 ;
ОСОБА_12 засновник ТОВ «Дезсистема», батько ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_8 ;
ОСОБА_9 засновник та керівник ТОВ «Марілайф», дружина ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_1 ), донька ОСОБА_12 .
ОСОБА_5 керівник ТОВ «Дезсистема», подруга ОСОБА_9 .
За протиправним механізмом, ОСОБА_8 , маючи широке коло особистих знайомств серед керівників комунальних водоканалів України, налагодив з ними корупційні зв`язки, в ході яких під час проведення конкурсних торгів віддаються переваги у перемогах підконтрольним ТОВ «Компанія «Хлортехвод», ТОВ «Дезсистема», ТОВ «Марілайф» та ТОВ «ЕкстраГруп». При цьому, пропозиції інших учасників (конкурентів) тендерними комітетами замовників закупівлі відхиляються з формальних підстав, після чого дві із зазначених афілійованих комерційних структур імітують конкуренцію між собою та з мінімальним однокроковим пониження цінової пропозиції визначається переможець (запропонувавши найнижчу цінову пропозицію), з яким в подальшому укладається договір на постачання хімічної продукції.
Крім того, встановлено, що директор ТОВ «ЕкстраГруп» - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ), перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_4 ), який сприяє веденню фінансово-господарської діяльності СПД, мають спільного сина - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому, отримані дані свідчать, що ТОВ «ЕкстраГруп» (код ЄРПОУ 42660817) за юридичною адресою: м. Київ, вул. Деревообробна, 7, не знаходиться, а документальні матеріали та інші речові докази, які підтверджують причетність зазначених осіб до привласнення коштів комунальних водопостачальних підприємств, знаходяться за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_13
18.06.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 15.06.2020 року про проведення обшуку із метою виявлення фінансово-господарської і бухгалтерської документації ТОВ «ЕкстраГруп», ТОВ «Компанія «Хлортехвод», ТОВ «Гіпохлорсервіс» та ТОВ «Марілайф», а також інших речових доказів, за проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук.
Вказані речі та документи було по закінченню обшуку було поміщено до пакунку №7233961 та вилучено до СУ ГУНП в Полтавській області.
19.06.2020 року вказані речі та документи відповідно до постанови було визнано речовими доказам та приєднана до матеріалів досудового розслідування.
Речі та документи які було виявлено та вилучено в ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в своїй сукупності та окремо має доказове значення у кримінальному провадженні речового доказу.
В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучені докумененти, є предметами, які використовувалися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди кримінального правопорушення.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, у зв`язку з проведенням ряду експертиз та встановлення всіх обставин вчиненого злочину є потреба в накладенні арешту, на речі та документи, які було вилучено в ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Майно, яке було вилучено в ході проведення слідчих дій по кримінальному провадженню має важливе доказове значення для досудового розслідування даного кримінального провадження.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила задовольнити.
Володілець майна в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2020 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 18.06.2020 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасованоповністюабочастково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1