Номер провадження: 11-сс/813/5/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

слідчої ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 576 300 гривень, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні №0006522, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2019,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 30.12.2019 задоволено клопотання слідчої СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 лютого 2020 року, з правом внесення застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 576 300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в Одеській області, Михайлівського району, с. Новопетрівка, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні №0006522, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2019.

Оскаржена ухвала мотивована тим, що, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, на даний час виконуються слідчі та процесуальні дії, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заявлених в клопотанні слідчого, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення нових злочинів.

Врахувавши обставини кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, який би відповідав меті кримінального провадження та забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя, керуючись практикою ЄСПЛ, а також враховуючи характер злочину і загрожуючого покарання підозрюваному в разі визнання його винним, та в зв`язку з початковою стадією розслідування, дійшов висновку, що, як альтернативний запобіжний захід, лише застава у максимальному розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з прийнятим рішенням, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Вважає, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри та заявлених в клопотанні слідчого ризики про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. На думку захисника, виключно тяжкість злочину не може бути підтвердженням будь-якого ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Також, захисник зазначає, що слідчим суддею не враховано майновий стан підозрюваного, який об`єктивно не має можливості на внесення застави в розмірі 576 300 гривень, що не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що в період часу з 17 годин 00 хвилин 09.12.2019 до 01 години 00 хвилин 10.12.2019, він, разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, побачили припаркований біля жилого дому за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська , 19, автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 у кузові білого кольору, вартістю 1 320 000 (один мільйон триста двадцять тисяч) гривень, який належить Бар Гіл Моше, та у них раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вище вказаним транспортним засобом.

Перебуваючи за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_9 , діючи згідно за попередньою домовленістю зі ОСОБА_11 , маючи при собі заздалегідь підготовлений технічний пристрій для сканування сигналізації автомобіля («удочку»), переконались в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає. Підозрюваний ОСОБА_9 проник в середину салону автомобілю марки «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 у кузові білого кольору, сівши за кермо вищевказаного автомобіля, останій запустив двигун автомобіля, тим самим встановив контроль над ним, та направився в бік вул. Гаванної в

м. Одесі. Проїхавши біля 30 метрів, ОСОБА_9 зробив повну зупинку транспортного засобу, після чого на пасажирське сидіння зазначеного автомобіля проник ОСОБА_11 , та в подальшому транспортний засіб відігнали у 4-й курортний провулок, с. Усатове, Одеської області, у відстійник, більш точніше місце в ході досудового розслідування не встановлено, тим самим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та невстановлена особа розпорядились викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Приблизно о 20 годині 40 хвилин 28.12.2019 співробітниками УКР ГУНП в Одеській області біля буд. № 1 по 6-му Курортному провулку в с. Усатове, Одеської області, було виявлено викрадений транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 у кузові білого кольору, на якому рухались ОСОБА_9 , який перебував за кермом автомобіля, та ОСОБА_11 , який перебував на пасажирському сидінні, після чого ОСОБА_9 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими

ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого Бар Гіл Моше Ізг від 10.12.2019 щодо обставин вчиненого відносно нього злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.12.2019 щодо обставин здійснення оперативного супроводження матеріалів вищевказаного кримінального провадження та проведення заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення. Згідно якого вбачається, що старший оперуповноважений УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 разом із співробітниками, з ціллю встановлення правопорушників та місця перебування вищевказаного транспортного засобу, перебували в с. Усатове. Співробітниками було помічено ОСОБА_9 за кермом рухаючогося автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у розшуку та зупинився перед автомобілем «Mersedes Vito», д.н.з. НОМЕР_2 . З автомобіля, що перебував у розшуку, вийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а з автомобіля «Mersedes Vito» вийшов ОСОБА_13 , всі разом вони почали перекладати речі з розшукуваного авто в інше, а потім замінювати номерні знаки автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаних осіб співробітники УКР ГУНП в Одеській області впізнали у зв`язку з тим, що дані особи є колишніми співробітниками поліції. Зрозумівши, що їх викрито, вказані особи почали чинити опір співробітникам УКР ГУНП в Одеській області;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 29.12.2019, який на одному з пред`явлених фотознімків впізнав ОСОБА_9 за сукупністю ознак зовнішності вказаних в протоколі, як особу, яку було помічено за кермом, перебуваючого у розшуку автомобіля, разом із ОСОБА_11 в салоні авто та в подальшому затримано;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 29.12.19 щодо обставин здійснення ним та іншими співробітниками УКР ГУНП в Одеській області оперативного супроводження матеріалів вищевказаного кримінального провадження та проведення заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, в ході яких 29.12.2019 було помічено ОСОБА_9 за кермом, перебуваючого у розшуку автомобіля, та в подальшому затримано,

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 29.12.2019, який на одному з пред`явлених фотознімків впізнав

ОСОБА_11 за сукупністю ознак зовнішності вказаними в протоколі, як особу, яку було помічено на пасажирському сидінні, перебуваючого у розшуку автомобіля, разом із

ОСОБА_9 в салоні авто та в подальшому затримано;

- протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 29.12.19 щодо обставин здійснення ним та іншими співробітниками УКР ГУНП в Одеській області оперативного супроводження матеріалів вищевказаного кримінального провадження та проведення заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, в ході яких 29.12.2019 було помічено ОСОБА_9 за кермом, перебуваючого у розшуку автомобіля, та в подальшому затримано. Показання свідка ОСОБА_14 повністю збігаються з показаннями інших свідка - співробітників УКР ГУНП в Одеській област, які 29.12.2019 здійснювали оперативного супроводження матеріалів вищевказаного кримінального провадження та проводили заходи, направлені на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_6 від 29.12.2019, який на одному з пред`явлених фотознімків впізнала ОСОБА_9 за сукупністю ознак зовнішності вказаними в протоколі, як особу, яку було помічено за кермом, перебуваючого у розшуку автомобіля, разом із ОСОБА_11 в салоні авто та в подальшому затримано;

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 29.12.2019 щодо обставин здійснення ним та іншими співробітниками УКР ГУНП в Одеській області оперативного супроводження матеріалів вищевказаного кримінального провадження та проведення заходів, направлених на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, в ході яких 29.12.2019 було помічено ОСОБА_9 за кермом, перебуваючого у розшуку автомобіля, та в подальшому затримано. Показання свідка ОСОБА_14 повністю збігаються з показаннями інших свідка - співробітників УКР ГУНП в Одеській област, які 29.12.2019 здійснювали оперативного супроводження матеріалів вищевказаного кримінального провадження та проводили заходи, направлені на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення;

- рапортомом ОСОБА_12 від 29.12.2019 щодо обставин затримання осіб, які причетні до незаконного заволодіння вищевказаного транспортного засобу, які почали чинити опір: ОСОБА_9 вийшов із-зі керма та почав чинити опір працівникам поліції у зв`язку з чим, прийнятими заходами останніх, був затриманий на місті події;

ОСОБА_11 покинув місце пригоди на автомобілі, що перебував у розшуку;

ОСОБА_13 покинув місце пригоди на автомобілі «Mersedes Vito»:

- протоколом обшуку від 29.12.2019 за адресою: с. Усатове, вул. Комарова, 25, вході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_3 , інші речі, а також зроблені змиви пальців рук та відібрані інші мікрооб`єкти для криміналістичного дослідження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду повідомив, що наразі змиви та мікрооб`єкти відібранні під час обшуку від 29.12.2019 направленні для проведення судової експертизи з метою проведення перевірки на приналежність особам, причетним до вказаного кримінального провадження, зокрема підозрюваного ОСОБА_9 .

Крім того, прокурор вказав, що на даній стадії досудового розслідування з матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій знято гриф таємності для їх подальшого використання в розкритті та розслідуванні вказаного кримінального провадження, якими також підтверджується причетність підозрюваного до вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_9 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог Закону та Конвенції при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом, яке завдало великої матеріальної шкоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, таким чином, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 є громадянином України, з вищою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає у м. Одесі, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину.
Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, однак, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час затримання підозрюваного останній чинив опір та намагався залишити місце вчиненого кримінального правопорушення.
Відсутність у ОСОБА_9 працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його існування (наявність єдиного джерела фінансування заробітна плата дружини у розмірі чотирьох тисяч гривень, а крім того наявність на утриманні двох малолітніх дітей ), а також підозра у вчиненні злочину з корисливих спонукань свідчать про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, що на теперішній час не встановлені всі особи, які можуть бути причетні до вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, шляхом схиляння їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів також визнає необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про необхідність одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, апеляційному суду захисником не надано доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги про завідомо непомірний розмір застави, визначений слідчим суддею як такий, що повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки 09.01.2020 підозрюваний був звільнений з під варти у зв`язку з внесенням застави на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення. Інших доказів апеляційному суду не будо представлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 30.12.2019 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 576 300 гривень, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні №0006522, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2019, залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4