ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/162/19
№ 1-кп/336/161/20
17 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з повною середньою освітою (11 класів), незаміжньої, непрацюючої, що проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 17 травня 2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі з випробуванням на один рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2018 року приблизно о 11-00 годині ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись за своїм постійним місцем мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись що у вказаній квартирі нікого крім неї не має, шляхом вільного доступу з шафи, яка розташована в коридорі вказаної квартири, таємно викрала майно потерпілої ОСОБА_4 , а саме, кухонний процесор марки «Vitek» моделі VT-1603 W Universal, вартістю 1300 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , разом з викраденим майном направилась до виходу з під`їзду вказаного будинку, де зустріла потерпілу ОСОБА_4 , яка висунула вимогу до ОСОБА_5 з приводу повернення належного їй кухонного процесора марки «Vitek» моделі VT-1603 W Universal, на що ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому, розуміючи відкритість своїх злочинних дій, разом з відкрито викраденим майном сіла до автомобілю таксі, та покинула місце вчинення злочину, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на суму 1300 гривень.

Обвинувачена свою провину в викладеному вище визнала повністю, про обставини скоєного дала відповідні написаному вище свідчення. Вартість, найменування викраденого не оспорювала. У скоєному щиро розкаялася.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фктичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні злочинів при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченій, судом визнано її щире каяття та примирення з потерпілою.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який закон відносить до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини вчиненого, зокрема, фактичні наслідки злочину - спричинення потерпілій матеріальної шкоди, суд враховує і особу винуватої, склад її сім`ї та стан здоров`я: неодружена, не інвалід, на обліку у лікарів не перебуває, не працює, має постійне місце проживання, наразі має судимість.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді та позбавлення волі.
Натомість, за наявності вказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченої, яка хоча і раніше судима, але до інкримінованого їй злочину судимостей не мала, проте висловив критику до своєї неправомірної поведінки, негативних характеристик не має, за відсутності обтяжуючих покарання, суд вважає, що при призначенні покарання обвинуваченій можливо та доцільно застосувати положення ст. 69 КК України, визначивши їй позбавлення волі за вчинення злочину строком на один рік нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції названої норми особливої частини КК України.
Оскільки обвинувачена після постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2019 року винна ще в злочині, який вчинено нею до постановлення названого вироку, суд має призначити їй остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Крім того, встановлено, що хоча обвинувачена і вчинила злочин, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, вона критично ставиться до вчиненого, а потерпіла не має до неї жодних претензій. Ці обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування призначеного їй покарання за вчинений злочин, але в умовах застосування до неї вимог ст. 75 КК України шляхом звільнення її від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, тобто з іспитовим строком, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів як нею самою, так й іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі чого призначити їй покарання із застовуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим вищевказаним покарання менш суворого покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2019 року визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченим, захисникам, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1