ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/236/20 Справа № 202/8096/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,-

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
підозрюваного: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням його волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначає, що слідча суддя обґрунтувала своє рішення про продовження дії запобіжного заходу тими ж фактами, що і при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Клопотання про продовження тримання під вартою підозрюваного не містить обставин, які свідчать, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Слідчим суддею не враховано того, що підозрюваний має постійне місце проживання в України, постійне місце роботи в «Шахтоуправлінні Дніпровське» ВСП «Шахта ім. Н.І. Сташкова» на посаді електрослюсаря підземного 3-го розряду на дільниці по добичі вугілля за №2, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має постійне місце проживання разом із дружиною та неповнолітньою дитиною, що фактично знаходиться на її утриманні, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного та спростовує наявність ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також захисник зазначає, що запобігти ризику незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадження може застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту, із встановленням заборони спілкування з ними.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та продовжено щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 29 березня 2020 року включно.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а також, врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; дані про особу ОСОБА_7 , який одружений, до затримання працював, підозрюється у вчиненні злочину скоєного у період не відбутого строку покарання. Крім того, слідчим суддею зазначено, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду; знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, не зменшились, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження захисником ОСОБА_6 , апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена 30 січня 2020 року, копію ухвали захисник отримав 03 лютого 2020 року, що підтверджується наявною у матеріалах провадження розпискою, та звернувся до суду зі скаргою 07 лютого 2020 року, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення адвокатом строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.
Вирішуючи питання щодо розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження 05 грудня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що виразилось у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2019 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01 лютого 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000968 від 26.11.2019 року продовжений до чотирьох місяців, тобто до 04 квітня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжено на 60 діб, тобто до 29 березня 2020 року включно.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах провадження.

Оскільки у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, та встановлено слідчим суддею, а заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 29 березня 2020 року включно.

Апеляційний суд погоджується із зазначеними в клопотанні слідчого обставинами, які вказують на продовження існування ризику того, що ОСОБА_7 , будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, для зміни їх показів на свою користь, задля уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.
Крім того, в рамках даного кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, проведення яких має істотне значення для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: отримати висновки раніше призначених експертиз судової експертизи спеціальних хімічних речовин, судово-технічної та судово-почеркознавчої експертиз; провести судову фоноскопічну експертизу; провести тимчасовий доступ до інформації, яка є в оператора мобільного зв`язку; надати доручення до Управління оперативно-технічного забезпечення щодо аналізу трафіків телефонних з`єднань та отримати відповідну довідку; за результатами аналізу телефонних з`єднань встановити коло осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень; встановити місцезнаходження осіб, які були безпосередніми свідками вказаних подій та провести з ними необхідні слідчі дії; встановити повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 , провести обшуки та встановити місцезнаходження знаряддя вчинення злочину, враховуючи обставини кримінального правопорушення, повідомити їм про підозру у вчиненні вказаного злочину; розсекретити матеріали НСРД; з урахуванням отриманих результатів експертиз, допитів свідків надати належну правову кваліфікацію діям підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , скласти та вручити останнім повідомлення про підозру в остаточній редакції; виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України; скласти реєстр матеріалів досудового розслідування.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали не містять.

Посилання захисника на недоведеність вини підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні злочину, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки оцінка наявності в діянні підозрюваного складу кримінального правопорушення судом надається при ухваленні вироку.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працював, перебуває у зареєстрованому шлюбі, не є безумовними підставами для відмови в продовженні строку тримання під вартою. Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Інші доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, до 29 березня 2020 року включно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4