Справа № 127/562/20
Провадження №11-сс/801/46/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі :
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем : ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2020 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000464 від 15.11.2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Немирів Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого менеджером оптових продаж ТОВ «Таріус Групп», раніше не судимого,-
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
слідчого: ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2020 року клопотання прокурора задоволено.
Продовжено підозрюваному ОСОБА_10 строк тримання під цілодобовим домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці тобто до 14 березня 2020 року (в межах строку досудового розслідування).
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: - прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про продовження строку утримання ОСОБА_7 під домашнім арештом діє до 14 березня 2020 року.

Згідно клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що близько 17 год. 50 хв. 15 листопада 2019 року водій ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «MERCEDES BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Стрий-Кропивницький Знам`янка», в напрямку м. Немирів, біля повороту на с. Щітки Вінницького району Вінницької області, в момент виникнення небезпеки, а саме появи в полі зору водія, автомобіля, що рухався у попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перевищив максимально допустиму швидкість руху, в результаті чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «VOLKSVAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , що рухався у лівій смузі руху у напрямку м. Немирів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSVAGEN CADDY» - ОСОБА_13 , від отриманих травм загинула на місці пригоди.
Таким чином, ОСОБА_14 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 12.3, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: 2.9(а) «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;п. 12.6 (ґ) «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.4, дозволяється рух зі швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.»
Порушення водієм ОСОБА_15 вимог п.п. 2.9 (а), 12.3, 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_13 .

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2020 року про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу відмовити.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що підозра є необгрунтованою, клопотання прокурора не містить інформації відповідно до п.1, п.3,п.4, п.5, п.6 ч.1 ст. 184 КПК України.
Прокурором не було надано суду жодного доказу, який би підтверджував факти, викладені в повідомленні про підозру, не посилався ні на один з ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, не навів підстав про їх наявність з посиланням на докази, яких також немає, необгрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184, ст. 199 КПК України, а тому суд повинен був відмовити у задоволенні клопотання, однак цього не зробив, чим порушив вимоги процесуального закону.
Під час розгляду згаданого клопотання прокурор, з урахуванням повної відсутності доказів вини ОСОБА_7 не довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки неготові відповідні експертні висновки, не зміг вказати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику.
Відповідно до ч.1 п., ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя повинен був постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, однак цього не зробив, чим порушив вимоги згаданої норми та ст. 184 КПК України,.
Суд жодним чином не обгрунтував свого рішення, чим порушив вимоги ст. 196 КПК України. Незважаючи на викладене, суд безпідставно визнав підозру щодо вчинення ОСОБА_15 згаданого вище злочину обгрунтованою.
Слідчий суддя порушив вимоги ст. 178 КПК України, не врахував та не взяв до уваги те, що ОСОБА_16 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, має на утриманні дружину та п`ятьох неповнолітніх дітей, для яких являється єдиним годувальником і цілодобове перебування під домашнім арештом позбавляє його можливості працювати та отримувати кошти для їх утримання.
Існування викладених обставин суд до уваги не взяв і не обгрунтував їх відхилення в ухвалі.
Таким чином, крім зазначених порушень вимог кримінального процесуального закону, висновки суду є неповними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, просив відмовити, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, а також просив з процесуальних підстав відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту, а якщо суд апеляційної інстанції знайде підстави для скасування ухвали слідчого судді, то застосувати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 від 15.11.2019 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 0000464 від 15.11.2019 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_16 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст. 286 КК України, про що йому повідомлено про підозру 16.11.2019 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Крім того, сторона захисту не наводить жодних переконливих тверджень, які б спростовували обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину.
Таким чином, суд апеляційної інстанції визнає доводи апеляційної скарги захисника в цій частині необґрунтованими.

Приймаючи рішення, слідчий суддя не перевірив відповідність вимогам КПК клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з яким звернувся прокурор, неповно та необ`єктивно дослідив обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу, належним чином необгрунтував чому більш мякий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_15 , запобігти ризикам, на наявність яких прокурор вказував під час розгляду клопотання у суді, зазначаючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, не конкретизуючи при цьому які ризики продовжують існувати та ненаводячи доводів на підтвердження вказаного.
Разом з тим, в порушення вимог ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, розглянув по суті вищевказане клопотання прокурора не з`ясувавши всіх обставини, з якими пов`язана можливість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо невідповідності клопотання прокурора вимогам ст. 184 КПК України є такими, що заслуговують на увагу суду.
Клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України.
В клопотанні прокурора всупереч вимогам ст. 199 КПК України про продовження запобіжного заходу відсутній виклад обставин, які мають перевірятися слідчим суддею.
Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор не зміг довести наявність підстав для продовження запобіжного заходу.
У відповідності до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обгрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що суд не дослідив та не дав оцінки доводам сторони захисту про відсутність перешкод для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_16 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, роботи.
Згідно характеристики, виданої директором ТОВ «Тарімус Групп» ОСОБА_17 від 03.02.2020 року за місцем роботи характеризується позитивно, згідно посадової інструкції від 03.01.2019 року менеджера зі збуту ТОВ «Тарімус Групп» в його посадові обов`язків входить представлення інтересів компанії по всій території України, яка передбачає роботу безпосередньо на виїздах по Україні до клієнтів, одружений, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, що вказує на існування соціально- стримуючих факторів та є обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
З урахуванням того, що прокурор у клопотанні не зазначив про існування ризиків відповідно до ст. 177 КПК України, а також під час розгляду клопотання у суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не виклав обставини, які свідчать про те, що ризики, які він зазначав під час судового розгляду не зменшилися, особи ОСОБА_7 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні сім`ю, в якій він являється єдиним годувальником, його робота пов`язана з необхідністю короткострокових відряджень, як в межах області, так і по всій Україні, наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд апеляційної інстанції вважає, що для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків достатнім є менш суворий запобіжний захід.
Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення, клопотання прокурора в частині продовження дії домашнього арешту задоволенню не підлягає, запобіжний захід слід змінити на особисте зобов`язання.
Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 доцільно покласти обовязки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2020 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання прокурора задоволити частково .
Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання .
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки відповідно ст. 194 КПК України прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4