Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1725/20
У Х В А Л А
24.06.2020 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судовго засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000285 від 17.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК У країни,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна по кримінальному кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000285 від 17.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК У країни.

Клопотання обґрунтовується тим, що 17 квітня 2020 року надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 01.04.2020 року по 17.04.2020 року, шляхом пошкодження вхідних дверей та вікна проникла до середини будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрала газовий котел, чотири батареї обігріву, електромотор, душову кабінку марки «Santichnik» та умивальник марки «Cersanit», чим самим спричинила матеріальних збитків..

19 червня 2020 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено : три картини із підписом «Конічек», одну картину із підписом « ОСОБА_8 », одну картину із підписом «Серневич», дві картини із підписом «Феделеші», одну з підписом «Дунчак», одну картину з підписом «Войнаровський», чотири картини без підписів та мобільний телефон марки «SAMSUNG».

Слідчий у клопотанні зазначає, що є достатні підстави вважати, що речі:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

2) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

3) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчий, прокурор, власник майна в судове засідання не зявились. Неприбуття даних осіб у судове засідання, відповідно до речення другого ч. 1 ст. 162 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні на час вирішення заявленого клопотання не встановлено обставину, що вилучене майно є доказом злочину в розумінні ст. 98 КПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Врахувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Так, пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Матеріали клопотання не містять обставин, які б підтверджували, що вилучені речі: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Та обставина, що майно визнано речових доказом, в даному випадку не може слугувати єдиною та безумовною підставою для накладення арешту, внаслідок відсутності підстав вважати, що таке майно є доказом злочину, зокрема передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1