Кримінальне провадження № 194/2166/19
Номер провадження 1-кп/194/43/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2019 року № 0000480 та 22 січня 2020 року за № 0000041 у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінськ-Кузнецьк, Кемеровська область, РФ, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 04 жовтня 2019 року о 19:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив умисні дії психологічного характеру до своєї співмешканки ОСОБА_5 , що виразились у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї, за що постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 10 жовтня 2019 року о 17:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив умисні дії психологічного характеру до своєї співмешканки ОСОБА_5 , що виразились у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї, за що постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 17 жовтня 2019 року о 17:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці поблизу буд. № 20 по вул. Курська, м. Тернівка Дніпропетровська області вчинив умисні дії психологічного характеру до своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав їй психологічних страждань.

Таким чином, в період часу з 04 жовтня 2019 року по 17 жовтня 2019 року ОСОБА_3 умисно, систематично вчиняв дії психологічного насильства над своєю співмешканкою ОСОБА_5 , чим спричинив їй психологічні страждання.

Крім того, ОСОБА_3 20 січня 2020 року в період часу з 16 години 00 хвилин до 16 години 25 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Центральний», розташованого по вулиці Харківська, будинок № 30, міста Тернівка Дніпропетровської області, де по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з дерев`яної лавочки, розташованої поблизу вказаного магазину, шляхом вільного доступу, таємно, викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Fly» модель «IQ 449» чорного кольору, вартістю 405 гривень 30 копійок разом з вставленою у нього сім-карткою мобільного оператора «Vodafone», вартістю 43 гривні.

Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на свій розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 448 гривень 30 копійок.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові заяви, в яких просили кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 розглянути без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. Покарання просили призначити на розсуд суду та не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, на протязі часу з 04 жовтня 2019 року по 17 жовтня 2019 року він вчиняв насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки. Крім того, пояснив, що 20 січня 2020 року у денну пору, біля магазину «Центральний» по вулиці Харківська в м. Тернівка викрав мобільний телефон, з сім-картою, який належав потерпілій ОСОБА_7 . З вартістю викраденого згоден. Просив його суворо не карати, оскільки усвідомив вчинене, щиро кається, вказав, що сімейні стосунки налагодились та він став на шлях виправлення. Збирається офіційно працевлаштуватись до Зеленого господарства КП ТЖКП. Наполягав на застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, правильно розуміє обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості та злочин середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади викликані вживанням алкоголю, синдром залежності, активне вживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те що він вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілих, які вказують на відсутність з їх боку будь-яких претензій до обвинуваченого, став на шлях виправлення, займається офіційним працевлаштуванням, тому суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкцій ст. 126-1, ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, призначивши покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 126-1 КК України 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 185 КК України 80(вісімдесят) годин громадських робіт;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 160(сто шістдесят) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь судового експерта ОСОБА_8 (р/р КБ "Приватбанк": 386969, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 252/20 від 23 січня 2020 року, грошові кошти у розмірі 300 (триста) грн.
Речові докази по кримінальному провадженню:
-мобільний телефон марки «Fly» модель «IQ 449» чорного кольору, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцеві ОСОБА_6 .

- договір залогу від 21 січня 2020 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1