Ухвала
про залишення скарги без руху

13 липня 2020 року

м. Київ
справа № 947/15207/20
провадження № 51- 3189 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, якою повернута апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку, просить витребувати матеріали даного провадження, відкрити касаційне провадження за скаргою, скасувати судові рішення та задовольнити його скаргу на ухвалу слідчого судді, зобов`язати начальника ГУНП в Одеській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України (далі КК) та виконати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2020 року, визнати протиправну бездіяльність щодо виконання своїх зобов`язань слідчого управління ГУНП в Одеській області, розглянути скаргу без його участі.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, ОСОБА_4 у скарзі просить скасувати судові рішення та задовольнити його скаргу на ухвалу слідчого судді, зобов`язати начальника ГУНП в Одеській області внести відповідні відомості до ЄРДР по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК та виконати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2020 року, визнати протиправну бездіяльність щодо виконання своїх зобов`язань слідчого управління ГУНП в Одеській області. На думку Суду, така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції та не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК в частині покладення зобов`язань та визнання протиправною бездіяльність слідчого.
Скаржнику необхідно уточнити свою вимогу в частині скасування оскаржуваних судових рішень.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність визначених положеннями ст. 438 КПК підстав для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.
Враховуючи зміст касаційної скарги, ОСОБА_4 у скарзі вказує про те, що не був присутній в судовому засіданні 05 червня 2020 року, не отримував копії ухвали слідчого судді та ухвали апеляційного суду разом з матеріалами у додатку, вважає, що строк на апеляційне оскарження не був ним пропущений, але якщо пропущений, то лише з поважних причин, що не було перевірено апеляційним судом, також при цьому хоча й посилається на не дотримання слідством і судом положень ст. 303,214 КПК, однак не зазначив конкретно підстав перегляду судових рішень в касаційному порядку та не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень, з урахуванням положень статей 412-414, 438 КПК, та не вказав, які саме норми процесуального закону, з урахуванням зазначених у скарзі порушень, були не дотримані судами обох інстанцій, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
Як вбачається із скарги, скаржник не надав до скарги копії оскаржуваних ним судових рішень, тому без наявності судових рішень перевірити його доводи у скарзі не є можливим.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч. 7 ст. 115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, якою повернута апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3