Справа № 438/219/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/443/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави ОСОБА_6 , обвинуваченому у кримінальних провадженнях № № 0000006, 0000144, 0000749, 0000510, 0000935, №0001277, 0001354, 0000075, 0000037, 0000086 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 6 квітня 2020 року до 4 червня 2020 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в частині продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, сприяв органам досудового слідства у розкритті кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_6 належним чином виконував свої процесуальні обов`язки та не зловживав процесуальними правами. Доказів того, що ОСОБА_6 переховувався чи буде переховуватися від суду чи перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, стороною обвинувачення суду не надано, а судом першої інстанції таких доказів не здобуто. У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_6 вчиняв чи вчинятиме спроби знищення чи спотворення будь-яких доказів, що мають істотне значення для справи, відсутні докази того, що він впливав чи впливатиме на учасників кримінального провадження, а саме на потерпілих, свідків, експертів. Ураховуючи наведене, захисник вважає, що відсутні фактичні підстави вважати, що ОСОБА_6 , будучи під домашнім арештом, перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Також наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання у місті Стрию Львівської області, міцні соціальні зв`язки, а саме: сім`ю, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. Крім того, наголошує, що ОСОБА_6 потребує належної медичної допомоги, оскільки хворіє на туберкульоз.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває об`єднане судове провадження щодо розгляду кримінальних проваджень № № 0000006, 0000144, 0000749, 0000510, 0000935, №0001277, 0001354, 0000075, 0000037, 0000086 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 11 лютого 2020 року обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до моменту вирішення клопотання прокурора не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Всі викладені захисником обвинуваченого апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні останньому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка.
Наведені адвокатом ОСОБА_7 дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, не можуть визнаватися безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не зменшують наявні ризики.
Що стосується покликань захисника ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі про те, що незадовільний стан здоров`я унеможливлює перебування обвинуваченого ОСОБА_6 в установі виконання покарань, то такі, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що медична частина державної установи виконання покарань забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти наявним ризикам.
Усупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 квітня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 4 червня 2020 року без визначення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4