Справа №295/1011/20
УХВАЛА
Іменем України

21.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

засудженого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ЖВК (№4)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «ЖВК (№4)» клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кустин Бердичівського району Житомирської області, громадянина України,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що він є інвалідом ІІ групи, тяжко хворіє, його матір 90 років теж є особою з інвалідністю.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених в ньому.
Представник ДУ «Житомирська ВК (№ 4)» вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, посилаючись на те, що засуджений на день набрання чинності цим Законом не відбув половини строку призначеного покарання.

Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, оскільки він не відбув половини строку призначеного покарання на день набрання чинності ЗУ «Про амністію в 2016 році», вчинив умисний тяжкий злочин, а також через те, що дане питання вже вирішено судом по суті і рішення набрало чинності.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали особової справи, суд встановив, що ОСОБА_3 засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2016 за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі. До набрання вироком законно сили запобіжний захід залишено особисте зобов`язання.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20.12.2016 вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2016 в частині покарання залишено без змін.

Відповідно до довідки Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 18.01.2017 був взятий під варту згідно вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.06.2016 та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 20.12.2016. Тобто початок строку відбування покарання 18.01.2017.

Ухвалою Богунського районного суду від 05.03.2018 року у задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього ЗУ «Про амністію в 2016 році» відмовлено оскільки останній не відбув 1/2 строку призначеного покарання на день набрання чинності вказаного Закону (ст. 4).
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 02.05.2018 року вказану ухвалу залишено без змін, додатково зазначено, що оскільки ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто за вчинення умисного тяжкого злочину, у зв`язку з чим він є особою до якої не може бути застосована амністія.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про амністію в 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк особи, зазначені у ст. 1 Закону, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Отже, відбути половину строку покарання засуджений має на момент набрання чинності ЗУ «Про амністію в 2016 році», а не на момент судового розгляду. А тому доводи засудженого, що на момент судового розгляду він відбув половину строку покарання не можуть бути новою підставою для клопотання про застосування амністії.
Частиною 2 статті 21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
У зв`язку із тим, що питання, яке ставить перед Богунським районним судом м. Житомира засуджений ОСОБА_3 вже було розглянуто судом і ним прийнято рішення, що набрало законної сили, воно є обов`язковим. А Богунський районний суд м. Житомира позбавлений можливості приймати нове рішення, оскільки рішення за даним питанням вже прийнято і не підлягає повторному розгляду.
Керуючись ст.ст. 1, 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив :

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1