Справа № 308/9064/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/193/20 за апеляційними скаргами представників власника майна адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 03. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 28. 02. 2020 в ході проведення обшуку в автомобілі «Вольво S80», що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», який упаковано до спецпакету №INZ1038924; три стартові пакети мобільного оператора «Лайфсел» які упаковано до спецпакету №INZ1038925; три стартові пакети мобільного оператора, які упаковано до спецпакету №INZ1038926; карта пам`яті з відео реєстратора марки «Cамсунг» об`ємом 32 GB, упаковані до спец пакету №INZ1038927; автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 07. 06. 2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками ГУ НП в Закарпатській області отримано інформацію, що на території Закарпатської області діє група осіб, які тривалий час займаються організацією та збутом тяжких наркотичних засобів та психотропних речовин.
В ході проведення санкціонованого обшуку від 28. 02. 2020 в автомобілі марки «Вольво S80», який на правах власності належить ОСОБА_6 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг», три стартові пакети мобільного оператора «Лайфсел»; три стартові пакети мобільного оператора; карта пам`яті з відео реєстратора марки «Cамсунг» об`ємом 32 GB та автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області.
29. 02. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання старшого слідчого вмотивовано тим, що виявленні під час обшуку речі та автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 є матеріальними об`єктами, які були відповідно знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, у

-2-

зв`язку з чим, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, що викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до його втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що виявленні під час обшуку речі та автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 є матеріальними об`єктами, які були відповідно знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, що викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення кримінального провадження.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить ухвали слідчого судді від 19. 03. 2020 - скасувати. Вказує на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що автомобіль, на який накладено арешт, зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та що такий взагалі був знаряддям злочину. Також слідчий суддя не врахував того, що автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 вилучений у ОСОБА_6 всупереч вимог Закону. Крім того, ухвала слідчого судді не містить посилань на докази, які б підтверджували, що транспортний засіб може бути викрадений, зіпсований (розкомплектований), знищений. Також при розгляді клопотання слідчий суддя не врахував відсутність обґрунтованої підозри, яку було оголошено ОСОБА_6 .
Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді від 19. 03. 2020 в частині накладення арешту на автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 скасувати і в цій частині у задоволенні клопотання слідчого відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя не дотримався вимог ст. ст. 100, 170 КПК України. Стверджує, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтовувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Вказує і на те, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази того, що автомобіль, на який накладено арешт, зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та, що такий взагалі був знаряддям злочину. Також слідчий суддя не врахував того, що автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 вилучений у ОСОБА_6 всупереч вимог Закону. При розгляді клопотання слідчий суддя не врахував відсутність обґрунтованої підозри, яку було оголошено ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційних скарг, промову прокурора який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

-3-

Відповідно до вимог ст. ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 19. 03. 2020 відповідає у повній мірі.
Висновки слідчого судді щодо накладення арешту на мобільний телефон марки «Самсунг», який упаковано до спецпакету №INZ1038924; три стартові пакети мобільного оператора «Лайфселл» які упаковано до спецпакету №INZ1038925; три стартові пакети мобільного оператора, які упаковано до спецпакету №INZ1038926; карта пам`яті з відео реєстратора марки «Cамсунг» об`ємом 32 GB, упаковані до спецпакету №INZ1038927 захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не оскаржується, а тому законність ухвали в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.
Як вбачається з клопотання, в провадженні слідчого управління ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 07. 06. 2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слугувало те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками ГУ НП в Закарпатській області отримано інформацію, що на території Закарпатської області діє група осіб, які тривалий час займаються організацією та збутом тяжких наркотиків та психотропних речовин.
В ході проведення санкціонованого обшуку від 28. 02. 2020 в автомобілі марки «Вольво S80», який на правах власності належить ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг», який упаковано до спецпакету №INZ1038924; три стартові пакети мобільного оператора «Лайфселл» які упаковано до спецпакету №INZ1038925; три стартові пакети мобільного оператора, які упаковано до спецпакету №INZ1038926; карта пам`яті з відео реєстратора марки «Cамсунг» об`ємом 32 GB, упаковані до спецпакету №INZ1038927; автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. ст.170 - 173 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

-4-

За змістом до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт як на речовий доказ.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07. 06. 2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.
Із матеріалів судового провадження вбачається, що постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 28. 02. 2020 вилучені під час обшуку речі та автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000171 від 07. 06. 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
З наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що власником транспортного засобу марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 є ОСОБА_6 .
У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому доводи адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими.

-5-

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Крім того ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Матеріали судового провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його відчуження.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
При прийнятті рішення апеляційний суд також враховує, що 29. 02. 2020 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційних скарг адвокатів, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України.
Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.
Крім того, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

-6-

Наведені в апеляційній скарзі адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.
Всі інші доводи апеляційних скарг про скасування ухвалу слідчого судді підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчий суддя вирішуючи питання про арешт транспортного засобу, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин визначених у ст. ст. 170-173 КПК України, з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.
Невідповідність висновку слідчого судді, викладеного у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає, а тому доводи апеляційних скарг про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід є необґрунтованими та безпідставними.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали від 19. 03. 2020 та задоволення апеляційних скарга представників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ..
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги представників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , подані в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 03. 2020 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг»; три стартові пакети мобільного оператора «Лайфсел»; три стартові пакети мобільного оператора; карта пам`яті з відео реєстратора марки «Cамсунг» об`ємом 32 GB, що упаковані до спецпакетів №INZ1038924, №INZ1038925, №INZ1038926, №INZ1038927; автомобіль марки «Вольво S80», д.н.з. НОМЕР_1 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: