ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/3957/20
Справа №11-сс/819/180/20 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ПроценкаМ.В.

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2020 року про накладення арешту на предмети та документи, вилучені під час обшуку 16.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.2 КК України,

встановила:

Цією ухвалою накладено арешт на предмети та документи, вилучені під час обшуку 16.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.2 КК України, а саме на предмет ззовні схожий на корпус гранати типу РГД-5, предмет ззовні схожий на підривач до ручної гранати типу УЗРГМ, предмет ззовні схожий на холодну зброю у кількості 13 шт., предмет ззовні схожий на мисливську рушницю із маркуванням на стволі "STAR 12 GA 3 MAGNUM TS 870", 19 предметів, схожих на бойові припаси, змиви з предмету ззовні схожий на корпус гранати типу РГД-5, змиви з предмету ззовні схожий на підривач до ручної гранати типу УЗРГМ, змиви з предмету ззовні схожий на мисливську рушницю із маркуванням на стволі "STAR 12 GA 3 MAGNUM TS 870".

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 167, 170, 171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, прийняту з порушенням кримінального процесуального закону, а тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що під час розгляду клопотання слідчого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Слідчий суддя не звернув увагу на те, що дозвіл на проведення обшуку надавався з метою відшукування та вилучення засобів стільникового зв`язку, записи, нотатки. фотокарток та інформації, яка стосується потерпілого ОСОБА_9 , однак працівниками поліції були вилучені зовсім інші речі, які назначені в ухвалі суду, до яких ОСОБА_7 не має жодного відношення так як за цією адресою він не проживає з 10.12.2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив залишити апеляцію без задоволення, а рішення суду першої інстанції без зміни, захисника ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, вислухавши аналогічне прохання в судових дебатах, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст. 167 ч.2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

18.03.2020 року слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на предмети та документи, вилучені під час обшуку 16.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000095, зазначене у ньому, посилаючись на те, що вони є предметами кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та постановою слідчого від 18.03.2020 року визнані речовим доказом (а.п. 12). .

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № №0000095, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на предмети, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що таке обмеження права власності як арешт зазначених вище предметів, в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, а крім того є слідовою інформацією.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторам апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування решту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2020 року про накладення арешту на предмети та документи, вилучені під час обшуку 16.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.2 КК України, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .