У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 080 98 від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року:

- затверджена укладена 12 листопада 2019 року угода про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , який визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов?язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор скасовано та його звільнено з-під варти в залі суду;

- затверджена укладена 12 листопада 2019 року угода про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов?язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор скасовано та його звільнено з-під варти в залі суду.

З обвинувачених солідарно стягнуто 7.222,00 грн. процесуальних витрат.

Вирішена доля речових доказів у провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Перевіривши надані матеріали кримінального провадження слід дійти наступного висновку.

Як указують приписи ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого, при затвердженні якої суд ухвалює вирок, як наголошується в ст. 475 КПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема, вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, та затвердження судом угоди в провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, як наголошується в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року затверджені укладені 12 листопада 2019 року угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відповідно, та призначено кожному з них покарання, узгоджене сторонами угоди.

Не погоджуючись з вироком суду на підставі угоди прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Але при цьому, прокурор ОСОБА_2 вказала свою посаду, а не процесуальну становище у досліджуваному провадженні.

Дійсно, як видно з обвинувального акта в досліджуваному провадження, у групу прокурорів у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 080 98 від 23.08.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України входить прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 , проте обвинувальний акт затверджений прокурором групи прокурорів у провадженні ОСОБА_5 , який і брав участь у судовому провадженні, під час якого 12 листопада 2019 року уклав угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що були затвердженні судом, виходячи і з приписів абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки в матеріалах провадження є письмова згода потерпілої ОСОБА_8 на укладання такої угоди (а.п. 183).

На якій правовій підставі оскаржила вирок Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2019 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 прокурор групи прокурорів ОСОБА_2 - з апеляційної скарги останньої не видно, як і те, що вона може подати апеляційну скаргу як особа, що визначена ч. 4 ст. 36 КПК України.

А тому, оскільки прокурор ОСОБА_2 є прокурором одного рівня з прокурором у провадженні - ОСОБА_5 , який затвердив обвинувальний акт, брав участь у судовому провадженні і уклав угоду про визнання винуватості, що затверджена судом, слід дійти висновку, що прокурор ОСОБА_2 , яка входила у групу прокурорів під час досудового розслідування, не має права подавати апеляційну скаргу, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_2 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 080 98 від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - повернути прокурору.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1