Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/8/2020 Справа №641/7275/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання засудженої, пояснивши, що засуджена ОСОБА_5 не довела своє виправлення.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2015 року за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі.

Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 15.07.2016 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-У11І від 26.11.2015 року та ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.09.2014 року по 14.04.2015 року та з 26.06.2016 року по 15.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 28.09.2014 року. Кінець строку покарання 23.09.2022 року.

Засуджена ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 03.10.2014 року.

Під час перебування в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» характеризувалась задовільно. Мала два стягнення, заохочень не мала.

Під час перебування в державній установі «Уманська виправна колонія (№129)» характеризувалась задовільно. Стягнень не мала, мала одне заохочення.

З 24.06.2019 року відбуває покарання в державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)». За час відбування покарання стягнень та заохочень не мас. Працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці. Поставлені завдання виконує під контролем адміністрації. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, намагається адекватно реагувати на критику в свою адресу. В колективі засуджених спілкується із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи з метою отримання поблажливого ставлення. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи ставиться задовільно, але потребує контролю з боку представників адміністрації. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», але активності не проявляє.

Вимогами ч. 2 ст. 67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 3 статті 82 КК України закріплює, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Згідно положень п. 17 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Відповідно до протоколу № 36 засідання дисциплінарної комісії ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» від 03.10.2019, під час проведення оцінювання поведінки засудженої ОСОБА_5 було вирішено, що остання виконує покладені обов`язки під контролем адміністрації, не завжди додержується правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, а також виконує вимоги трудового розпорядку та безпеки праці під контролем виробничого персоналу, а тому застосування заходів заохочення до заслуженої ОСОБА_5 недоцільно.

Суд вважає, що немає підстав та відомостей, що ставлять під сумнів такі висновки комісії, створеної адміністрацією установи, де засуджена відбуває покарання, оскільки лише адміністрація цієї установи систематично та безпосередньо спостерігає за процесом перевиховання засудженої.

Враховуюче викладене, засуджена ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці в місцях позбавлення волі не довела своє виправлення, оскільки остаточно не стала на шлях виправлення, а тому до неї не може бути застосовано положення ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи викладене, суд, керуючись ст.ст. 82, 61 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 67 КВК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя- ОСОБА_1