Справа № № 585/4675/19
Номер провадження 1-в/585/35/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
28 січня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, -
В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням в якому просить замінити його покарання з довічного позбавлення волі більш м`яким, визначеним на певний строк. В обгрунтування клопотання вказує, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 21.06.2006 року він засуджений до довічного позбавлення волі. На сьогоднішній день, він відбув 13 років та 5 місяців довічного позбавлення волі в умовах тримання максимального рівня безпеки. Не дивлячись на те, що Кримінальний кодекс України визначає таке покарання як довічне позбавлення волі, однак його застосування суперечить рішенню ЄСПЛ у справі Пєтухов проти України № 2.
ОСОБА_5 відбуває покарання у РВК № 56, в судове засідання не прибув, про участь в розгляді клопотання в режимі відео конференції не клопотав.
Прокурор вважав, що клопотання не підлягає задоволенню.
Захисник підтримав клопотання засудженого.
З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2006 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, п. п. 1, 6 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Вирок набув чинності 26 вересня 2006 року.
За таких обставин, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.
Порядок кримінального провадження визначений у ст. 1 КПК України, згідно якої, на території України порядок кримінального провадження визначається Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, кримінальним процесуальним законом та іншими законами України.
Завданнями кримінального провадження, згідно ст. 2 КПК України, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ст. 7 ч. 1 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права (п. 1), законність (п. 2) та диспозитивність (п. 19), згідно яких, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1 і ч. 2 ст. 8 КПК). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших законодавчих актів. Закони та інші нормативно - правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати кримінальному процесуальному кодексу України. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить кримінальному процесуальному кодексу України. У разі, якщо норми кримінального процесуального кодексу України суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення кримінального процесуального кодексу України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 1 та ч. ч. 3 - 6 ст. 9 КПК).
Системний аналіз кримінального процесуального законодавства України дає підстави для висновку, що до компетенції судді місцевого суду, на даний час, не відноситься розгляд і вирішення клопотань про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, який знайшов своє закріплення у практиці Конституційного Суду України і рішеннях Європейського суду з прав людини, та прийняття рішення про заміну засудженій особі до покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки при вирішенні такого клопотання суд повинен діяти відповідно до точного змісту норми права, яку він застосував, у межах своєї компетенції, суворо дотримуючись процедури розгляду клопотання, тобто виходити з принципу законності.
Доводи ОСОБА_6 з приводу практики встановленої Європейським судом з прав людини, на думку суду не можуть бути взяті до уваги, оскільки рішення Європейського суду з прав людини у конкретних справах перш за все стосується обов`язку держави виконати це рішення, а не обов`язку суду усувати певні законодавчі прогалини своїм рішенням.
Крім того, на сьогоднішній день ні КК України, ні КПК України, не передбачає можливості та процесуальної процедури заміни засудженій особі покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у зв`язку з чим суд не вправі перебирати на себе повноваження, що не властиві суду, зокрема прийняття рішень не передбачених законодавством України. За таких обставин, підстави для задоволення клопотання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі відсутні.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1