БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/190/20 У Х В А Л А
"04" березня 2020 р. м. Борзна
Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
підозрюваного - ОСОБА_5
До суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо ОСОБА_5 , який органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 22 лютого 2020 року, перебуваючи в урочищі «Глинище» в с. Ховми Борзнянського району Чернігівської області, з метою задоволення своїх сексуальних потреб покликав до себе малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та приспустивши з неї одяг і нижню білизну, використовуючи безпорадний стан потерпілої ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вона не досягла 14 років та не усвідомлювала характеру вчинюваних з нею дій, згвалтував останню, тобто з використанням геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним та вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 .
Копію даного клопотання з доданими документами підозрюваний ОСОБА_5 отримав 04 березня 2020 року о 11-20 год.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, й ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів і за яке законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, ніде не працює, в зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх залякування, щоб ті змінили свої показання чи відмовились від раніше наданих показань, що випливає з показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а тому менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні доводи внесеного клопотання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні з пред`явленою підозрою у вчиненні інкримінованого йому злочину погодився частково, так як в статеві зносини зі своєю малолітньою сусідкою ОСОБА_7 неодноразово вступав з її добровільної згоди. Просить обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як має намір надавати допомогу сім`ї ОСОБА_7 .
Захисник в судовому засіданні зазначив, що слідчим та прокурором не наведено достатніх доказів існування обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а також на обґрунтування зазначених у клопотанні ризиків для обрання ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу; просив зважити на характеризуючі особу підозрюваного дані й обрати ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, нічний домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні вказаного злочину, в порядку ст.208 КПК України 02 березня 2020 року о 14-45 год. був затриманий ОСОБА_5 .
03 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, підтверджується доданими до клопотання процесуальними джерелами доказів, серед яких: копії витягу з ЄРДР від 02.03.2020р., свідоцтва про народження ОСОБА_7 , виписки з медичної картки ОСОБА_7 , результатами ультразвукового обстеження вагітної ОСОБА_7 , показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , що містяться в протоколах їх допиту, поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні.
При цьому, слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йде мова у ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики ЄСПЛ вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження (справи «Котій проти України», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Гусинський проти Росії», «Мюррей проти Сполученого Королівства»).
За змістом положень ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За приписами ч.1, 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.3, 4, 5 Конвенції та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Прокурором доведено і знайшло своє підтвердження у судовому засіданні наявність ризиків, передбачених у п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить репутація та соціальні зв`язки підозрюваного: є особою працездатного віку, але ніде не працює, легальних джерел доходу не має, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки в разі перебування підозрюваного на волі існує загроза здійснення ним тиску на цих учасників кримінального провадження шляхом погроз, умовляння, схилення до дачі неправдивих показань (потерпіла є малолітньою особою, яка проживає по сусідству з підозрюваним; свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в своїх показаннях повідомляли про вчинення тиску з боку підозрюваного та його родини).
Проживання ОСОБА_5 зі своєю сім`єю з огляду на тяжкість висунутої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення та суворість покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, стійкість соціальних зв`язків, відсутність утриманців, знижує наведені у клопотанні ризики, але не може повністю нівелювати їх.
Також, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з огляду на усталену практику ЄСПЛ враховує не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які зважаючи на суспільну небезпечність інкримінованого злочину, вимагають більш суворішого підходу.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а тому стосовно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч.3 ст.183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо окремих категорій злочинів (ч.4 ст.183 КПК України).
Хоча ОСОБА_5 й підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із його діями сексуального характеру стосовно малолітньої особи, але вони не супроводжувалися застосуванням насильства або погрозою його застосування до потерпілої, не спричинили загибелі людини, підозрюваний критично оцінює свої протиправні дії, має вік понад п`ятдесят вісім років, раніше не судимий, отримує певний доход від ведення підсобного господарства, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе скористатись своїми дискреційними повноваженнями й визначити ОСОБА_5 заставу.
Враховуючи обставини та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, існуючі ризики, слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України в 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (315300 грн), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Одночасно, з огляду на приписи ч.3 ст.183 КПК України, даний вид запобіжного заходу й буде для підозрюваного альтернативою (більш м`яким) триманню під вартою. В зв`язку з цим, суд відхиляє доводи підозрюваного та його захисника про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або ч.4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім цього, в разі внесення застави слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне покласти на підозрюваного визначені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -
2.Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на строк до шістдесяти днів з моменту затримання до 30 квітня 2020 року.
3.Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 право на внесення в будь-який момент особисто чи іншою особою застави, яку визначити в 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (315300 грн). У разі внесення застави у вказаному розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Борзнянського районного суду Чернігівської області. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
4.В разі внесення визначеної в ухвалі суду суми застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:
1/прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
2/не відлучатися із населенного пункту, в якому він проживає (с. Ховми Борзнянського району Чернігівської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
3/повідомляти слідчого, прокурора або суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, перебування чи місця роботи;
4/утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками по справі;
5/носити електронний засіб контролю;
5.Датою закінчення дії ухвали визначити 30 квітня 2020 року.
6.Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 та направити для виконання до Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області.
7.Органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_5 .
8.Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1