Провадження № 11-кп/824/854/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.191 КК України
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногвардійське Красногвардійського району Кримської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Ухвалено запобіжний захід застосований до ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, вчиненого за наступних обставин.

10.04.2018 року згідно наказу № 3471к товариства з обмеженою відповідальністю «НОВУС УКРАЇНА» () (далі - Товариство), ОСОБА_7 , з 11.04.2018 року прийнятий на посаду інспектора охорони, на основне місце роботи, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю.
При цьому, 10.04.2018 року з ним укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно посадової інструкції інспектора охорони, затвердженої 03.02.2014 року генеральним директором Товариства, до обов`язків та повноважень вказаної особи входило: головним завданням інспектора є забезпечення збереження товарно-матеріальних цінностей магазину в зоні відповідальності своєї посади; знати і чітко виконувати вимоги посадової інструкції по збереженню товарно-матеріальних цінностей, інструкцій з охорони праці та техніки безпеки, іншої документації використовуваної в роботі сектором охорони; своєчасно і правильно вести встановлену документацію (ведення журналів і чітка фіксація подій, необхідної інформації і т.п.); дотримується Правил внутрішнього трудового розпорядку та Правил безпеки; зобов`язаний знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з устаткуванням та іншими; тощо.
Таким чином, ОСОБА_7 , як матеріально-відповідальній особі Товариством було ввірено майно та наділено його правомочністю щодо зберігання цього майна.
Так, 03.08.2019 року близько 19 години 20 хвилин (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи на робочому місці - в приміщенні харчового складу Товариства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , всупереч посадової інструкції, маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння товарно-матеріальними цінностями, належними Товариству, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заволодів належними товариству товарно-матеріальними цінностями, а саме алкогольними напоями: лікером марки «CreamclubOriginal 17%», об`ємом 0,7 л., в кількості 1 шт., вартістю 90 грн. 72 коп.; джином марки «SeagramsTwisterGinLime 35%», об`єм 0,75 л., в кількості 1 шт., вартістю 338 грн. 45 коп.; вином марки «CGW Kindzmarauli 11 %», об`ємом 0,75 л., в кількості 1 шт., вартістю 153 грн. 44 коп.; вином ігристим марки «Porta LeoneProseccoDOCTreviso 11%», об`ємом 0,2 л. кількості 1 шт., вартістю 58 грн. 64 коп.; лікером марки «Vanna Tallinn 45%» об`ємом 0,5 л., в кількості 1 шт., вартістю 181 грн. 36 коп.; бурбоном марки «Wild Turkey 40,5%», об`ємом 0,7 л., в кількості 1 шт., вартістю 558 грн. 80 коп.; віскі шотландським купажованим марки «William Pee l40%», об`ємом 1л, кількості 1 шт., вартістю 389 грн. 00 коп.; настоянкою марки «Becherovka 38%» об`ємом 0,5 л., в кількості 1 шт., вартістю 171 грн. 00 коп.; ромом марки «Capit Morgan SpicedGold 35%», об`ємом 0,5 л., в кількості 1 шт., вартістю 237 грн. коп.; вином марки «Giacondi Trebbiano Rubicone IGT 11,5%», об`ємом 0,75 л., кількості 1 шт., вартістю 87 грн. 90 коп., які привласнив, а саме сховав у власному рюкзаку, котрий заздалегідь приніс з собою та виніс із складського приміщення.

В подальшому ОСОБА_7 з вище зазначеними товарно-матеріального цінностями з місця вчинення злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Новус Україна» матеріального збитку згідно висновку експерта №2936/19 від 29.08.2019 на загальну суму 2266 грн. 31 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, заступником прокурора Київської області ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій він не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.191 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Визначена законодавцем структура санкції ч.1 ст.191 КК України побудована таким чином, що додаткове покарання може бути застосоване або не застосоване до кожного з видів основних покарань, в тому числі і до штрафу. Разом з цим, суд першої інстанції питання про необхідність застосування або не застосування позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не вирішив, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції порушив вимоги абз. 6 п.2 ч.3 ст.374 КПК України, адже мотивувальна частина вироку не містить мотивів щодо не призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що в контексті ч.1 ст.412 КПК України свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 обіймав посаду з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, на думку прокурора, необхідно застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду першої інстанції правильним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.191 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

У відповідності до ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно зі ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегією суддів встановлена така невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, а саме не застосування додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей.

Згідно ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Як вбачається з положень ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у абзацах 1, 4 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було безпосередньо пов`язане із посадою, яку обіймала особа або з діяльністю, якою займалася.
Як вбачається з постанови Верховного Суду від 01.11.2018 року (справа № 753/12073/15-к, провадження № 51-2250 км 18) призначене засудженому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей, має на меті недопущення вчинення засудженим злочинів з використанням посад пов`язаних, у тому числі, з повною матеріальною відповідальністю.
Однак, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції порушив вимоги абзацу 6 пункту 2 ч.3 ст.374 КПК України, адже в мотивувальній частині вироку не зазначив мотивів щодо не застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що в контексті ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Суд апеляційної інстанції враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 обіймав посаду інспектора охорони у ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю та вчинив кримінальне правопорушення (привласнення чужого майна, яке було йому ввірене) пов`язане з перебуванням на зазначеній посаді, що свідчить про необхідність застосування до ОСОБА_7 , додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 191 КК України.
Таким чином, вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного судом покарання у зв`язку невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухваленням в цій частині вироку апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 задовольнити .

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного йому покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з обігом товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік..

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :