Справа № 159/6807/19
Провадження № 1-кп/159/109/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002105 від 14.11.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голоби Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 03.07.2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 29.01.2018 року на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області направлений у місця позбавлення волі, звільнений 12.03.2019 року за закінченням строку відбування покарання, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) проти власності.

Так, ОСОБА_4 13 листопада 2019 року, близько 13 год. 00 хв., перебуваючи на території подвір`я, що знаходиться по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав металеву станину циркулярки, чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 2133,33 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Суду показав, що в той день, точної дати не пам`ятає, в денну пору доби, він взяв циркулярку, яка належить його сусідці та здав її на пункт прийому металобрухту. Отримані кошти витратив на особисті потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено середньої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку попередню судимість, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів даної категорії та явне небажання ставати на шлях виправлення; на диспансерному обліку в психіатра не перебуває, проте перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності; посередньо характеризується по місцю відбування попереднього покарання.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілої до обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді арешту на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили судом не вбачається.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1256,08 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді від 22.11.2019 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2019 року, - скасувати.

Речовий доказ: металевий корпус циркулярки (станину) з електромотором, саморобного виготовлення, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1