Дата документу 22.06.2020
Справа № 501/1856/18
У Х В А Л А
22 червня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Іллічівський міський суд Одеської області здійснює вказане кримінальне провадження.
Під час судового розгляду захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи обвинуваченого.
Своє клопотання захисник мотивувала тим, що існують обставини, які дають підстави вважати, що обвинувачений під час вчинення суспільно небезпечного діяння був в неосудному або обмежено осудному стані або вчинив кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворів на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.
Такою обставиною, на думку захисника, є наявність у особи розладу психічної діяльності.
В обґрунтування свого клопотання захисник надала суду відповідну медичну документацію.
Інші учасника судового провадження проти задоволення клопотання не заперечували.
Суд вважає, що клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання (ч.1 ст.242 КПК).
Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності (п.3 ч.2 ст.242 КПК).
Відповідно до ч.1 ст.243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.
Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:
1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Згідно ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу (п.2 ч.2 ст.332 КПК).
Відповідно до ч.1 ст.509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:
1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Згідно ч.2 ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Суд вважає, що обставини, про які йшлося вище та які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, свідчать про його обґрунтованість.
Згідно ч.3 ст.332 КПК України до ухвали суду про доручення проведення експертизи включаються питання, поставлені експертам учасниками кримінального провадження та судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.
Суд, з огляду на вимоги ч.3 ст.332 КПК України, вважає за необхідне на вирішення експертів поставити питання, запропоновані особою, яка завила клопотання, уточнивши їх.
При цьому суд виходить з того, що відповідь на питання про перебування обвинуваченого під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у стані сильного душевного хвилювання, яке було поставлене захисником, з урахуванням кваліфікації дій обвинуваченого, не стосується кримінального провадження або не має значення для судового розгляду, та, до того ж, не є предметом судово-психіатричного дослідження.
Судом також враховується, що іншими учасниками судового провадження питання перед експертами не ставилися.
Керуючись ст.ст.242, 332, 333, 370-372, 509 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.
Направити експертам для дослідження обвинуваченого ОСОБА_5 , а також матеріали кримінального провадження та медичну документацію, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, та - історію хвороби ОСОБА_5 з КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради, історію хвороби ОСОБА_5 з поліклініки КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради та матеріали медичного обстеження ОСОБА_5 з КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи».
На вирішення експертів поставити наступні питання:
чи страждає обвинувачений на розлад психічної діяльності та чи може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;
чи страждав обвинувачений на психічний розлад на період вчинення інкримінованого йому діяння та чи міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (стан осудності), в тому числі повною мірою (стан обмеженої осудності);
чи потребує обвинувачений застосування примусових заходів медичного характеру.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя