Справа № 191/326/20
Провадження № 1-кс/191/68/20
У Х В А Л А

04 лютого 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратуриОСОБА_3 про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000152 від 01.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.259 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 01.02.2020 року о 16 год. 41 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, з власного мобільного телефону моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у якому знаходилися сім-картки операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , умисно зателефонував на спеціальну лінію оператора «102» ГУНП в Дніпропетровській області та повідомив про замінування в м. Дніпро Дніпропетровської області, тобто інформацію щодо загрози загибелі людей чи інших тяжких наслідків.

В рамках досудового розслідування у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 208 КПК України затримано особу, підозрювану у вчиненні вищевказаного злочину, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 .

01.02.2020 року в період часу з 21.50 до 22.10 годин, в ході проведення огляду місця події, було оглянуто вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 . При огляді вказаного мобільного телефону, а саме функції списку вхідних/вихідних дзвінків було встановлено, що у даному списку відображене з`єднання вихідний дзвінок о 16 год. 41 хв. 01.02.2020 року до абонента «102» на номер гарячої лінії служби НОМЕР_5 , тривалість з`єднання 57 сек. Вилучене майно, а саме мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 було поміщено до сейф-пакету НП Україна №3566317 та опечатано.

Вилучене у ході обшуку затриманого ОСОБА_5 та огляду місця події майно, а саме мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій і, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

01.02.2020 року вилучене майно, а саме мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 000152 від 01.02.2020 року.

Слідчий вважає, що підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, та фактичне позбавлення свідкаможливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що оглянуті та вилучені мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , є предметами даного кримінального правопорушення, які в момент його вчинення використовував ОСОБА_5 , таким чином не можуть бути повернуті останньому, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладанні арешту на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , яке 01.02.2020 року було вилучено під час обшуку затриманого ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, прокурора, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження ( ч.1 абз. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно постанови слідчого від 01.01.2020 року вилучене майно мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000152 від 01.02.2020 року.

Отже, як вбачається з матеріалів клопотання, вилучений в ході огляду місця події від 01.02.2020 року мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , є речовими доказами у підтвердження вчинення кримінального правопорушення, так як є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та які являються безпосередньо об`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, в тому числі предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, тому виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України /арешт майна допускається з метою збереження речових доказів/, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Слідчий суддя, врахувавши ці положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження майна, вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на грошові кошти в розмірі заподіяної шкоди.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме мобільний телефон моделі Nokia RM-1136, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картками операторів ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_4 , яке 01.02.2020 року було вилучено під час обшуку затриманого ОСОБА_5 .

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1