ВИРОК №1-кп/243/724/2020
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 243/5454/20
25 червня 2020р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
Відповідно до наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2018 року ОСОБА_6 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.08.2018р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
22 червня 2020 року на стадії досудового слідства між сторонами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_5 , з одного боку, та потерпілою ОСОБА_4 з іншого боку була укладена угода про примирення за якою сторони додержуються наступних умов:
Підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язується вжити заходи до повного погашення існуючої заборгованості, з виплати аліментів на утримання малолітньої дитини, в подальшому не допускати зі своєї сторони подібних кримінальних правопорушень.
Претензій матеріального та морального характеру від потерпілої ОСОБА_4 до підозрюваного ОСОБА_6 не має.
Сторони погоджуються, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить відповідно до вимог ст.12 КК України до злочину невеликої тяжкості, на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України у виді дев`яносто годин громадських робіт
Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:
а) для підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4. ст. 474 КПК України.
б) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності, за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Підозрюваний ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в рамках цієї угоди, цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.164 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та потерпіла у судовому засіданні також не заперечували проти затвердження судом угоди про примирення.
Таким чином, суд вважає, що органами досудового слідства противоправні дії ОСОБА_6 , кваліфіковані вірно оскільки, він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) тобто вчинив кримінальне правопорушення ч.1 ст.164 КК України,.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченого встановлена в межах санкції ст.164 ч.1 КК України з урахуванням даних, які його характеризують та обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Суд погоджується з таким висновком і не вважає за можливо змінювати.
Судом встановлено, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодами. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміють свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінально процесуального та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.373,374,468,469,474 ч.7,475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 22 червня 2020 року укладену на стадії досудового слідства між сторонами кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю його захисника ОСОБА_5 , з одного боку, та потерпілою ОСОБА_4 з іншого боку.
ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання в виді дев`яносто годин громадських робіт
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1