Справа № 305/157/20
Номер провадження 1-кп/305/252/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000874 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Ясіня, мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, з

середньою освітою, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей,

сезонного робітника, раніше не судимого, військовозобов`язаного

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений, ОСОБА_4 , 13 жовтня 2019 року, близько 21 години 30 хвилин, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Spark 200», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись центральною автомобільною дорогою сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», зі сторони селища Ясіня у напрямку с. Лазещина, Рахівського району Закарпатської області, на відрізку автошляху в с. Лазещина, навпроти житлового будинку №1121, легковажно розраховуючи на свої водійські навички та вміння керувати транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

- п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

- п. 1.10 «безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.»

У порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_4 при керуванні транспортним засобом, маючи пасажира ОСОБА_5 , а також маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати керування вказаним мотоциклом, виїзду на узбіччя автодороги та зіткнення із металевим відбійником внаслідок чого пассажир мотоциклу ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки та закритого перелому правої малогомілкової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №150 від 27.12.2019, не являли собою небезпеку для життя у момент спричинення, але потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і згідно п.2.2.2 Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до групи середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку комплексної автотехнічної експертизи №1199 від 20.01.2020, з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_4 , який керуючи транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати керування мотоциклом та зіткнення з металевим відбійником.

Отримання потерпілим ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями водія ОСОБА_4 та з порушенням вимог Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно 13.10.2019, близько 21 години 30 хвилин, керував власним мотоциклом, в якості пасажира з ним був ОСОБА_5 його засліпили фари зустрічного автомобіля, тому він не впорався з керуванням мотоцикла, в результаті чого, і він, і потерпілий вдарилися ногами у відбійник та отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Водночас стверджує, що посвідчення водія йому не видавалося, мотоциклом у момент ДТП керував без такого. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин з необережності, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вину у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей.

Відповідно висновку досудової доповіді від 24.02.2020 Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, думки прокурора, яка просила призначити покарання без ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання без його ізоляції від суспільства в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, у виді мінімального штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами (відповідно до інформаційної довідки територіального сервісного центру №2145 РСЦ МВС в Закарпатській області ОСОБА_4 посвідчення водія не видавалося).

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. В ході судового розгляду клопотань про обрання такого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Речовий доказ: мотоцикл марки «Spark 200», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_4 , по вступу вироку, в законну силу залишити йому, як законному власнику

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1