ЄУН № 337/2198/20
Провадження №1-кп/337/336/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000697 від 17.04.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13.04.2020 року, приблизно о 20.25 годин, ОСОБА_4 , знаходячись біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.Ентузіастів, буд.9, під приводом допомоги потерпілому ОСОБА_5 в знятті грошових коштів у вказаному банкоматі з картки № НОМЕР_1 , яка належить останньому, отримав доступ та пін-код до банківської картки потерпілого. Після чого, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав банківську картку, що належить ОСОБА_5 , з метою подальшого переведення у готівку грошових коштів.

Продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_5 , в період часу з 20.24 год. по 20.32 год., шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, перевів у готівку грошові кошти, зробивши шість транзакцій через банкомат «Ощадбанку» BRANCH 10007-000, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, буд.48, а саме: 1000грн. о 20.24 год., 2000грн. о 20.25 год., 200грн. о 20.27год., 2000грн. о 20.29 год., 2000грн. о 20.30год., 200грн. о 20.32 год., на загальну суму 7400грн., тим самим таємно викрав грошові кошти належні ОСОБА_5 , спричинивши матеріальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Також пояснив, що дійсно в зазначений день та час здійснив крадіжку грошей ОСОБА_5 шляхом їх зняття з банківської картки потерпілого в банкоматі на вул.Василя Сергієнка в м.Запоріжжі. Банківську картку непомітно для потерпілого забрав собі після того, як потерпілий попросив допомоги йому зняти гроші в банкоматі та повідомив пін-код своєї картки. Викрадені грошові кошти витратив на власні потреби. Дане кримінальне правопорушення скоїв через скрутне матеріальне становище, оскільки нещодавно звільнився з роботи. На даний час офіційно не працевлаштований, але шукає роботу. Просить суворо не карати, в скоєному щиро кається, зобов`язується відшкодувати завдану потерпілому шкоду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що належить до категорії злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також з урахуванням особи обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої статті.

При цьому з урахуванням конкретних обставин даного провадження, а також даних про особу обвинуваченого, позиції прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування покарання та, на підставі ст.75 КК України, вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Водночас, суд вважає недоцільним призначення обвинуваченому ОСОБА_4 інших видів покарання, передбачених санкцією ч. 1 ст.185 КК України, а саме: у вигляді штрафу та виправних робіт, оскільки він не працевлаштований, у нього відсутні будь-які джерела доходу; покарання у вигляді громадських робіт та арешту не буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75, 76 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск, наданий службою безпеки АТ «Ощадбанк» та диск, наданий адміністратором ломбарду «Скарбничка», які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1