Справа № 629/794/20
Провадження № 1-кп/629/271/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.12.2009 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 04.04.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців;

- 12.06.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

30 січня 2020 року, близько 17 години 40 хвилин ОСОБА_3 , з метою викрадення чужого майна, прийшов до приміщення торгівельного залу супермаркету ТОВ АТБ Маркет «Продукти 221», який розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4, буд. 44-А. Діючи з корисливих мотивів та маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав одну пляшку віскі «Jack Daniels» об`ємом 0,5 л, яка належала ТОВ АТБ Маркет «Продукти 221», чим завдав майнової шкоди на суму 404 гривні 67 копійок. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочинів визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 30 січня 2020 року, близько 17 години 40 хвилин він прийшов до приміщення торгівельного залу супермаркету ТОВ АТБ Маркет «Продукти 221», який розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4, буд. 44-А та таємно викрав одну пляшку віскі «Jack Daniels» об`ємом 0,5 л. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обвинувачений ОСОБА_3 з`явився для участі у підготовці досудової доповіді.

Оцінка виявила високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та високі ризики небезпеки для суспільства.

Відповідно до вимог ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та відшкодування шкоди.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе та становить небезпеку для суспільства. Також на думку органу пробації, у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, досудової доповіді, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 81 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.06.2019 року, за яким його притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не обирався.

Тому суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно у залі суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та піддати його покаранню у виді 3 (трьох) років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.06.2019 року і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 25 березня 2020 року.

Речові докази по справі:

- DVD-диск з відеозаписом з камер спостереження з магазину «АТБ Маркет» за 30.01.2020 року, долучений до кримінального провадження № 0000164 від 04.02.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1