Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 червня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до ЄРДР 03 червня 2020 року за ч.3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка, Братського району, Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше неодноразово судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 днів.

Строк дії ухвали встановлено до 13 год. 00 хв. 02 серпня 2020 року.

Визначено розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, а саме те, що 02 червня 2020 року о 20 год. 00 хв. перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де на той момент знаходився ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії помічені потерпілим, який перебуває у безпорадному стані та фізично не може чинити будь який спротив, вчинення кримінального правопорушення не припинив і реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна відкрито викрав мобільний телефон марки «Neffos TP703A» вартістю 1400 грн. 00 коп., зарядний пристрій «Neffos TP703A» вартістю 150 грн. та грошові кошти в сумі 150 грн., чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1700 грн. 00 коп.

В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2020 року, ухвалити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам міжнародного права та Європейській конвенції з прав людини. Зазначає, що прокурором не були доведені ризики, які вказані у клопотанні.

На розгляд справи захисник ОСОБА_8 в апеляційний суд не з`явився та подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Підозрюваний ОСОБА_6 вказав на можливість розгляду справи у відсутності захисника ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, прокурора, яка заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що 04 червня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України (а.с.10).

Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказала, що ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимий за вчинення ряду корисливих злочинів, востаннє вироком Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2020 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, ОСОБА_6 звільнено з-під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям призначеного даним вироком покарання.

Підозрюваний на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий злочин.

ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не має, у зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення злочину та відсутність стримуючих факторів може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 ніде не працює, немає постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання останнього до вчинення нових злочинів.

ОСОБА_6 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3