КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кулинічі Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 120 181 100 000 006 41 від 05 листопада 2018 року у задоволенні клопотання прокурора у провадженні ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відмовлено.
ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 год. 23 квітня 2020 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції з посланням на визначення Європейського суду з прав людини щодо вагомості підстави для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи за наявності ризиків перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека настання яких може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв?язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами, та вимоги Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу щодо встановлення мінімальних стандартів забезпечення прав, підтримання та захисту жертв злочинів від 25 жовтня 2012 року, зазначаючи про обов`язок держав здійснювати захист вразливих учасників кримінального процесу не лише від фізичного, а й від емоційного та психічного впливу, вказав, що відсутні підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про те висловила прохання сторона захисту, так як є ризик переховування від суду на території Російської Федерації під тягарем майбутнього покарання, до якої неодноразово виїжджав обвинувачений через пропускні пункти Гоптівка та Плетинівка, відповідно до довідки Державної прикордонної служби, чи до іншої держави.
Крім того, на переконання суду першої інстанції, є велика ймовірність впливу на потерпілих безпосередньо ОСОБА_7 чи через інших осіб, оскільки, як повідомив потерпілий ОСОБА_10 , у залі суду, коли суд перебував у нарадчій кімнаті, обвинувачений ОСОБА_7 погрожував йому фізичною розправою, що підтвердила потерпіла ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а свідок ОСОБА_15 хоча і заперечила наявність погроз зі сторони ОСОБА_7 , проте підтвердила факт словесного конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, - що загалом і стало підставою для суду першої інстанції вбачати негативний тиск на потерпілого зі сторони обвинуваченого
Також суд першої інстанції прийняв до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.
За викладеним, оскільки ступінь означених ризиків не зменшився, а сама по собі наявність міцних соціальних зв?язків за відсутності будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що такий захід забезпечення кримінального провадження як тримання під вартою, за відсутності підстав для визначення застави, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, і застосування менш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, навіть з застосуванням електронних засобів контролю, об`єктивно не спроможний запобігти наведеним ризикам, - а тому суд і дійшов висновку, що тримання під вартою ОСОБА_7 у даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних, оскільки суспільний інтерес, який виражається у постійній присутності громадськості міста в засіданнях, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року, якою ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 год. 23 квітня 2020 року включно.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 вказує, що:
- ризик переховуватися від суду нічим не підтверджується, оскільки ОСОБА_7 фактично проживає та є зареєстрованим в Харківській області, де має родину та міцні соціальні зв`язки, крім того після ДТП ОСОБА_7 не покидав межі країни, хоча мав таку можливість;
- ризик впливу на потерпілих безпосередньо ОСОБА_7 чи через інших осіб, який існував та може існувати - не підтверджується, а посилання суду на конфліктну ситуацію, яка відбулась за межами судового засідання, як на ризик, є необґрунтованим та противоправним.
У даному випадку, як змогли побачити учасники провадження, відеозапис з камер, що встановлені в залі суду - не підтвердили обставин та фактів, які були зазначені свідками, які начебто бачили та чули конфлікт між обвинуваченим та потерпілим;
- наявність протоколів про адміністративне правопорушення, складених щодо ОСОБА_7 , не може підвищити ймовірність виникнення у нього наміру переховуватись від суду, а також бути підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
А тому, підсумовуючи, сторона захисту зазначає, що викладені в оскаржуваному рішенні висновки суду - є явно недостатніми для продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки такі висновки не відповідають ні матеріалам кримінального провадження, ні прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Захисники, потерпілі та їх представник про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
07 липня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 про відмову від апеляційної скарги, у зв?язку з чим обвинувачений не виявив бажання брати участь у судовому провадженні.
За наведеним, колегія суддів приймає рішення про розгляд провадження у відсутність учасників судового розгляду, які належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора про необхідність закриття апеляційного провадження у зв?язку з відмовою захисника ОСОБА_5 від апеляційної скарги, дослідивши кримінальне провадження та подане клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю за наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Захисник обвинуваченого може відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою обвинуваченого.
Приписами ч. 2 ст. 403 КПК України встановлена необхідність закриття апеляційного провадження, якщо при відмові від апеляційної скарги ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами.
Оскільки захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 відмовилась від поданої апеляційної скарги за згодою обвинуваченого ОСОБА_7 , а іншими особами досліджувана ухвала суду першої інстанції не оскаржена, апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 120 181 100 000 006 41 від 05 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 підлягає безумовному закриттю.
Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 120 181 100 000 006 41 від 05 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з відмовою захисника від апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3