Справа № 573/936/20
Номер провадження 1-кп/573/136/20
УХВАЛА
про закінчення підготовчого провадження
і призначення судового розгляду
19 червня 2020 рокум. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ,

представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000647 від 20 грудня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, до Білопільського районного суду Сумської області надійшов 29 травня 2020 року.

Ухвалою судді від 01 червня 2020 року призначено підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_12 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Інші учасники процесу, окрім сторони захисту, проти призначення судового розгляду не заперечували.

Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в підготовче засідання не прибули, про день, час і місце його проведення були сповіщені належним чином, від них надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі.

В свою чергу, захисники обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 заперечували проти призначення судового розгляду та заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам закону, а саме: в ньому зазначено, що ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, що є порушенням принципу презумпції невинуватості, в ньому не зазначена об`єктивна та повна оцінка дій іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_15 , не проведена перевірка щодо слідчих та працівників медичних закладів з приводу дослідження біо середовища одного з водіїв, висновками транспортно-трасологічних експертиз не вирішено питання щодо належності сліду руху, що був зафіксований на схемі, експертами не встановлено, де ж саме стався первинний удар.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав клопотання своїх захисників.

Прокурор та інші учасники процесу заперечували проти повернення обвинувального акту.

Заслухавши учасників судового процесу, суд приходить до такого висновку.

Кримінальне провадження підсудне Білопільському районному суду Сумської області згідно правил підсудності, передбачених ст. 32 та ст. 33 КПК України.

Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, крім іншого, такі відомості: п. 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 91 КПК України), зокрема подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, на думку прокурора) тощо, викладено чітко і конкретно.

Суд не може погодитись зі стороною захисту в частині того, що обвинувальний акт необхідно повернути, оскільки не вирішені питання належності виявленого сліду на місці ДТП, встановлення первинного контакту автомобілів, дослідження біо середовища водія, оскільки для встановлення та перевірки зазначених захисниками доводів суду необхідно оцінити докази, що категорично забороняється вчиняти на стадії підготовчого судового засідання, бо це суперичить вимогам ст. ст. 314, 315 КПК України.

При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду України з цього питання (постанова від 24.11.2016 у справі №5-328кс16), в якому зазначено, що в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин злочину, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого злочину в суді та для реалізації права на захист.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як зазначив ЄСПЛ у рішенні "Девеер проти Бельгії" від 27.02.1980 (заява №6903/75),обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для його повернення відсутні.

Отже, кримінальне провадження може бути призначено до судового розгляду.

Аргументи захисника ОСОБА_14 щодо неможливості проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суд відхиляє, оскільки вказані потерпілі сповіщені про день, час і місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, заяви про відкладення якого від них надходили. А, навпаки, вони направили заяви про його проведення без їх участі.

Окрім того, інтереси потерпілого ОСОБА_15 в підготовчому засіданні представляв його захисник ОСОБА_11 .

Судовий розгляд необхідно проводити у відкритому судовому засіданні, так як підстав для проведення судового розгляду в закритому провадженні немає, слідчим суддею під час досудового розслідування не приймались такі рішення.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки є ризики впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, також він може переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисники заперечували проти застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою за його необґрунтованістю.

Представник потерпілих ОСОБА_11 також заперечував проти заявленого прокурором клопотання.

Інші учасники процесу вирішення цього питання залишили на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Судом встановлено, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_12 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Оскільки на етапі проведення підготовчого судового засідання у кримінальному проваджені не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому суд вважає, що із доданих до клопотання прокурором матеріалів вбачається, що пред`явлена ОСОБА_12 підозра за ч. 3 ст. 286 КК України має місце та на даному етапі підтверджується обвинувальним актом.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із заявлених прокурором ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином суд приходить до висновку, що в даному випадку прокурором не доведено існування будь-якого із заявлених ризиків, оскільки до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження цього.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому у задоволенні клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити.

Разом з цим, згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КПК України необхідне зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_12 прибувати за кожним викликом до суду, а в разі неможливості прибути за вимогою заздалегідь повідомити про це, оскільки в матеріалах кримінального провадження маються докази щодо пред`явлення йому підозри за ч. 3 ст. 286 КК України.

Також під час підготовчого провадження вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Прокурор вважає, що на даний час в судове засідання необхідно викликати потерпілих, їх представників, обвинуваченого, його адвокатів, свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Інші учасники процесу з пропозицією прокурора погодилися.

18 червня 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_19 про визнання його цивільним позивачем та проведення підготовчого судового засідання без його участі.

19 червня 2020 року від ОСОБА_19 та потерпілого ОСОБА_15 надійшли цивільні позови про стягнення з ОСОБА_12 , ТДВ СК "Альфа-Гарант" майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 ЦПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне ОСОБА_19 , ОСОБА_15 до участі у провадженні залучити як цивільних позивачів, а обвинуваченого ОСОБА_12 , ТДВ СК "Альфа-Гарант"- як цивільних відповідачів.

Окрім того, сторона захисту заявила клопотання про тимчасовий доступ та надання дозволу на проведення виїмки зразків крові та мочі водія ОСОБА_15 ; тимчасовий доступ до інформації операторів мобільного зв`язку за номерами телефонів ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ; призначення судово-імунологічної експертизи для встановлення належності біо-зразків ОСОБА_15 ; призначення комплексної комісійної судово-медичної експертизи з питань отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_15 ; призначення комплексної комісійної судово-медичної експертизи з питань отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_16 ; призначення комісійної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи із застосуванням комп`ютерного моделювання ситуації; надання доручення органам досудового розслідування на встановлення особи лікаря, який оглядав ОСОБА_15 , та встановлення осіб, з якими спілкувалися ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за результатами аналізу отриманої інформації по тимчасовому доступу.

Оскільки на етапі проведення підготовчого судового засідання у кримінальному проваджені не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, в тому числі і витребовування доказів, надання доручень на проведення слідчих дій тощо, тому суд зазначене клопотання відхиляє, бо воно подано передчасно, і роз`яснює стороні захисту, що вони не позбавлені можливості заявити таке клопотання під час судового розгляду.

Отже, всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314 - 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Захисникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_12 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Білопільського районного суду Сумської області на 10:30 год. 30 червня 2020 року.

Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , захисників обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Залучити до участі у провадженні як цивільних позивачів ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , як цивільних відповідачів - ОСОБА_12 , ТДВ СК "Альфа-Гарант", яких викликати в судове засідання.

У задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_12 прибувати за кожним викликом до суду, а в разі неможливості прибути за вимогою заздалегідь повідомити про це.

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_12 , захисникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ та надання дозволу на проведення виїмки зразків крові та мочі водія ОСОБА_15 ; тимчасовий доступ до інформації операторів мобільного зв`язку за номерами телефонів ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ; призначення судово-імунологічної експертизи для встановлення належності біо-зразків ОСОБА_15 ; призначення комплексної комісійної судово-медичної експертизи з питань отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_15 ; призначення комплексної комісійної судово-медичної експертизи з питань отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_16 ; призначення комісійної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи із застосуванням комп`ютерного моделювання ситуації; надання доручення органам досудового розслідування на встановлення особи лікаря, який оглядав ОСОБА_15 , та встановлення осіб, з якими спілкувалися ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за результатами аналізу отриманої інформації по тимчасовому доступу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя