Справа № 748/1875/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/828/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.018.270.270.000.373, за апеляційними скаргами захисника, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Алмати, Республіки Казахстан, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , до вступу вироку у законну силу, залишено тримання під вартою, а строк покарання постановлено рахувати з дня його фактичного затримання, з 24 травня 2018 року.

Стягнуто на користь держави з ОСОБА_7 2687 грн. 95 коп. процесуальних витрат.

ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , до вступу вироку у законну силу, залишено тримання під вартою, а строк покарання постановлено рахувати з дня його фактичного затримання, з 29 жовтня 2018 року. У строк покарання ОСОБА_6 зараховано перебування його під вартою з 24 травня 2018 року по 26 травня 2018 року.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 липня 2018 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців з іспитовим строком 1 рік, ухвалено виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2401 грн. 95 коп. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок місцевого суду, змінивши йому запобіжний захід та передати його на поруки ОСОБА_10 , якого просить викликати до суду. Звертає увагу, що потерпілі до нього ні моральних, ні матеріальних позовів не заявляли, ніяких претензій не мають.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок місцевого суду і закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 284 КК України за відсутністю належних та допустимих доказів для доведення вини і можливості їх отримання. Вказує, що всі докази, зібрані по справі, не вказують на скоєння його підзахисним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, містять сумніви та припущення і повинні тлумачитися на його користь.

Суд І інстанції встановив доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 , 09 березня 2018 року, у денний час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, проник на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав металеву бочку об`ємом 200 літрів, вартістю 702 грн., яка належить ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачені ОСОБА_7 , діючи повторно, та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, у період часу з 22 травня 2018 року по 19 годину 13 хвилин 24 травня 2018 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, знаходячись у садівничому товаристві «Октябрьский», що розташоване на території с. Новий Білоус, Чернігівського району та області, шляхом відкриття незамкненої вхідної хвіртки, проникли на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали дві секції металевого паркану, металеву хвіртку, а в подальшому, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли у приміщення дачного будинку, що знаходиться на території зазначеного домогосподарства, звідки таємно викрали вхідні металеві двері, а всього викрали 165,3 кілограмів брухту металу, вартість якого складає 892 грн. 62 коп., чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, однак не погодився з кримінально-правовою кваліфікацією його дій та викладом у обвинуваченні фактичних обставин справи по першому епізоду злочинної діяльності.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював та повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає що вони не підлягають задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обох обвинувачених правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України і висновок місцевого суду про доведеність їхньої вини відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Апеляційний суд критично ставиться до заяви ОСОБА_7 про намір поставити інший паркан, оскільки вказане домогосподарство він вважав належним його сім`ї. Окрім того ні ОСОБА_7 ні ОСОБА_6 не змогли пояснити чим вони керувалися, коли зняли металеві вхідні двері до будинку і здали їх як металобрухт.

Визнання вини та щире каяття місцевий суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених та врахував при призначенні покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, місцевий суд правильно врахував дані про його особу, вік, стан здоров`я, посередню характеристику, схильність до вживання спиртних напоїв, ведення бродячого способу життя, відсутність постійного місця проживання, наявність непогашеної судимості, вчинення тяжких злочинів, його відношення до наслідків, ту обставину, що будучи особою працездатного віку, він ніде не працює.

Призначаючи ОСОБА_6 вид та міру покарання місцевий суд також правильно врахував дані про його особу, вік, стан здоров`я, участь у бойових діях, вчинення тяжкого злочину, відношення до наслідків, розкаяння у вчиненому.

Отже призначене обом обвинуваченим покарання відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ними, даним про їхні особи і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4