Провадження 1-кп/521/38/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілого - ОСОБА_14 ,

представника потерпілого - ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 27.06.2015 року за № 0003946, за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має середню освіту, не працює, не одружений, має на утримані малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимий 08.04.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст. 15, 186 ч. 2, 69 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., покарання відбув (штраф сплачено) 22.10.2014 року, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,

У С Т А Н О В И В:

27.06.2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи на зупинці маршрутного транспорту на перетині вулиці Грушевського та вулиці Паркової у м. Одесі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_14 , схопив його за наплічний ремінь сумки і потягнув на тротуар, в результаті чого потерпілий впав на ґрунтову дорогу, розташовану поза тротуаром і зупинкою. Продовжуючи свої дії і застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_11 наніс невстановленим тупим предметом не менше двох ударів по голові в область обличчя ОСОБА_14 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у формі геморагічного забою лівої лобної долі головного мозку середнього ступеню, відкритого лінійного перелому лобної кістки зліва з переходом на кришу лівої орбіти, перелому задньої стінки лобної пазухи зліва, забойної рани і подапоневротичної гематоми лобної області зліва, закритих переломів передніх стінок гайморових пазух з крововиливом у їх порожнечі, крововиливу під кон`юнктиву лівого вічного яблука, крововиливів нижнього повіка правого ока, повік лівого ока з переходом на підочну і щічну області.

Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_14 не міг чинити опір, ОСОБА_11 заволодів його майном - ноутбуком марки «НР-1545S» вартістю 3500 грн. та сумкою для ноутбука вартістю 200 грн., після чого з місця злочину з викраденим зник, розпорядившись ним на власний розсуд і спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3700 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому злочині визнав частково і пояснив, що в ніч на 25.07.2015 року разом зі знайомими знаходився біля торгівельного кіоску на зупинці по вул. Парковій у м. Одесі, збиралися випити пива. На проїзній частині дороги побачив потерпілого, який перебував у нетверезому стані і намагався зупинити автомобіль. Він запропонував потерпілому відійти з дороги, щоб його не збила машина, а потім підійшов з наміром прибрати його з дороги, взяв за руку. Потерпілий став кидатись на нього, вони зачепилися за бордюр, удвох впали на землю і покотилися по схилу вниз. На плечі потерпілого була сумка з ноутбуком. При падінні він (обвинувачений) схопив цю сумку та, піднявшись, побіг додому. Вдома він розповів дружині про те, що відбулось, вона стала його сварити. Він усвідомив, що вчинив неправильно, повернувся на зупинку та залишив номер свого телефону продавчині в кіоску на випадок, якщо потерпілий буде розшукувати свої речі. Вину визнає частково, оскільки не мав умислу пограбувати потерпілого, а хотів зберегти йому життя, тому забрав з дороги. Тілесні ушкодження потерпілий міг отримати при падінні і подальшому скочуванню по схилу. Речі потерпілого не залишив продавчині у кіоску, щоб вони не пропали.

Не дивлячись на зазначену позицію обвинуваченого, його вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_14 був неодноразово допитаний в судовому засіданні і послідовно надавав покази про те, що 27.07.2015 року після 01-02 години ночі, можливо, о 3:30, він у стані сильного алкогольного сп`яніння направлявся додому. При собі він мав сумку, яку ніс на ремінці через плече, де знаходились ноутбук, зарядний пристрій, комп`ютерна миша, навушники, 2 флеш-карти, ключі від дому і офісу, мобільний телефон. Другий мобільний телефон він тримав при собі і по дорозі розмовляв з дружиною. Біля зупинки громадського транспорту на вул. Парковій, де розташований торгівельний кіоск, він намагався зупинити таксі. Один з автомобілів зупинився, однак водій відмовився його везти та поїхав далі. Потім обвинувачений потягнув його (потерпілого) за сумку, і далі після цього моменту він нічого не пам`ятає. Втрату пам`яті пов`язує з отриманими тілесними ушкодженнями в області голови. Опритомнів через дві доби у лікарні, але не пригадує, як саме йому були спричинені тілесні ушкодження. У нього було викрадено сумку з усіма речами, що в ній знаходились. В подальшому працівники поліції повернули йому ноутбук і зарядний пристрій, інші речі не знайдені і повернуті не були. Обвинувачений ОСОБА_16 в рахунок відшкодування шкоди сплачував йому поштовими переказами і особисто передавав гроші, всього близько 5000 грн.

Свідок ОСОБА_17 показала, що перебуває з потерпілим ОСОБА_14 у фактичних шлюбних відносинах, виховують двох малолітніх дітей. Про обставини спричинення тілесних ушкоджень чоловіку вона не знає, однак їй відомо, що на ОСОБА_18 був запрошений на день народження в кафе на вул. Парковій в м. Одесі. Вночі, коли він після цього заходу вже повертався додому, вона (свідок) зателефонувала і розмовляла з ним по телефону. Чоловік сказав, що знаходиться на зупинці біля кіоску на вул. Парковій і намагається зупинити таксі, щоб їхати додому. Раптово розмова різко обірвалася, вона тільки почула, що ОСОБА_18 крикнув: «Ей», і зв`язок пропав. Після цього вона не могла до нього дозвонитися, а близько 12 години дня їй зателефонувала знайома, у якої ОСОБА_18 був на дні народження, і повідомила, що його пограбували, він знаходиться у лікарні, куди був доставлений швидкою допомогою, яку викликала продавчиня кіоску. Цю інформацію знайома дізналася від працівника поліції, що їй зателефонував. В той день ОСОБА_18 при собі мав сумку з ноутбуком, телефоном, флеш-картами, комп`ютерною мишею. Все це майно було викрадене, а в подальшому працівники поліції повернули лише ноутбук.

Свідок ОСОБА_19 повідомила суду, що обвинувачений ОСОБА_11 її співмешканець. У червні 2015 року він прийшов додому під ранок, близько 05 години, розбудив її і попросив гроші на сигарети. Вона на той час перебувала у стані вагітності, погано себе почувала і вирішила вийти на вулицю разом з ним. На вулиці у дворі були його товариші ОСОБА_20 і ОСОБА_21 . Діма попросив купити йому пива. Вона разом з ОСОБА_16 пішла до кіоску, що розташований на зупинці по вул. Парковій, купили сигарети, пиво. До них підійшов ОСОБА_20 , став з ОСОБА_16 пити пиво, а через пару хвилин вони повернулися у двір, поспілкувалися кілька хвилин, чоловіки допили пиво, докурили сигарети, після чого вона і ОСОБА_16 повернулися додому приблизно о 05 годині 20 хвилин. Ввечері працівники поліції затримали ОСОБА_16 . Вона не бачила, щоб ОСОБА_16 того дня приносив додому будь-які речі. З її дозволу працівники поліції оглянули квартиру, де вона з ОСОБА_16 проживали, і вилучили чужий ноутбук.

Відповідно до протоколу огляду місця подїї, 27.06.2015 о 8:00-8:30 слідчим була оглянута ділянка місцевості в районі перехрестя вулиці Паркової і вулиці Грушевського у м. Одесі. На вказаній ділянці, розташованій нижче рівня проїзної частини дороги, за зупинкою громадського транспорту виявлені 2 групи плям бурого кольору, що містяться на відстані 2 м одна від одної.

Під час огляду місця події квартири за адресою АДРЕСА_2 , проведеного з дозволу ОСОБА_19 і за її участю, в кімнаті під столом була виявлена сумка з ноутбуком «НР» сірого кольору, поруч із сумкою зарядний пристрій для ноутбука «НР».

Вилучений за місцем проживання ОСОБА_11 ноутбук «НР» оглянутий слідчим відповідно до протоколу огляду предмету. За результатом вказаної слідчої дії встановлено, що марка вилученого ноутбука збігається маркою ноутбука, вказаною ОСОБА_17 при наданні переліку викраденого у потерпілого майна у заяві про вчинений злочин. Колір вилученого ноутбука збігається з тим, який вказував потерплий під час допиту.

Потерпілий ОСОБА_18 отримав від працівників поліції ноутбук і зарядний пристрій, про що свідчить його розписка.

При перегляді в судовому засіданні відеозапису від 27.06.2015 з камери відеоспостереження, розташованої на перехресті вул. Паркової і вул. Грушевського у м. Одесі (у відповідності з протоколом огляду предмету, постанови про доручення речових доказів) встановлено наступні обставини.

На запису, що здійснювався у темний час доби, видно зовнішню частину торгівельного кіоску та вітрину-холодильник з напоями, розташовані на тротуарі близько до проїзної частини дороги. Поруч з вітриною-холодильником припаркований автомобіль таксі, до якого нестійкою ходою (як у нетверезої особи) підійшов потерпілий. При собі у нього мається сумка під ноутбук, довгий ремінець якої перекинутий через його голову і плече. Через віконце в автомобілі він розмовляє з водієм таксі, після чого відходить від машини і перебуває на проїзній частині дороги, біля тротуару, жестом намагається зупинити автомобіль, а таксі від`їхало і зникло з поля зору.

Обвинувачений ОСОБА_16 з двома чоловіками з`являються на відеозапису майже одночасно з потерпілим, вони підходять до віконця торгівельного кіоску, розмовляють між собою, купують напої, відкривають скляні пляшки, бачать потерпілого і дивляться у його бік, спостерігають за потерпілим і обговорюють. Взявши напої, обвинувачений і його знайомі відходять від кіоску і зникають з поля зору.

Потерпілий продовжує перебувати на тому ж місці, він розмовляє по мобільному телефону. В цей час до нього підходить ОСОБА_16 , який тримає в правій руці скляну пляшку, а лівою рукою хватає потерпілого за ремінець сумки і тягне за собою на тротуар і далі за вітрину-холодильник. ОСОБА_16 зникає за вітриною-холодильником, а потерпілий чіпляється за нього, намагаючись залишитися на місці. Однак ОСОБА_16 продовжує його тягнути і потерпілий також зникає з поля зору за вітриною-холодильником.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 , визнавши, що на відеозапису зображено його і потерпілого, прокоментував, що вчинив дії з наміром убезпечити потерпілого від наїзду автомобіля.

Однак, з оглянутого запису вбачається, що після того, як ОСОБА_16 відтягнув потерпілого з проїзної частини на тротуар, він не залишив його і не припинив свої дії, а, застосовуючи силу, продовжував тягнути його з відкритої освітленої місцевості у темне місце, за межами видимості перехожих та водіїв. При цьому потерпілий в силу своїх можливостей намагався чинити супротив, опирався, чіплявся за торгівельну вітрину, тобто протестував проти дій ОСОБА_16 .

Також з відеозапису вбачається, що ремінець сумки був перекинутий через голову і плече потерпілого, а тому виключається можливість залишення її в руках обвинуваченого в результаті випадкових, мимовільних дій. Для того, щоб зняти сумку через голову і руку потерпілого ОСОБА_16 прийшлося подолати його супротив і застосувати певні цілеспрямовані зусилля, що і було ним виконано. Тобто, метою дій ОСОБА_16 було заволодіння майном потерпілого.

Суд вважає, що відомості, отримані при дослідженні зазначеного доказу, узгоджуються з показами потерпілого та свідка ОСОБА_17 (зокрема, щодо телефонної розмови між ними та розмови між потерпілим і таксистом) та спростовують версію обвинуваченого про обставини події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1557 від 07.07.2015 у ОСОБА_14 були виявлені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у формі геморагічного забою лівої лобної долі головного мозку середнього ступеню, відкритого лінійного перелому лобної кістки зліва з переходом на кришу лівої орбіти, перелому задньої стінки лобної пазухи зліва, забойної рани і подапоневротичної гематоми лобної області зліва, закритих переломів передніх стінок гайморових пазух з крововиливом у їх порожнечі, крововиливу під кон`юнктиву лівого вічного яблука, крововиливів нижнього повіка правого ока, повік лівого ока з переходом на підочну і щічну області. Вказані тілесні ушкодження складають нерозривний комплекс черепно-мозкової травми і оцінюються у сукупності.

Крім того у ОСОБА_14 були виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден правої кисті, лівого передпліччя і області лівого колінного суглоба.

Дані ушкодження могли бути заподіяні 27.06.2015 року від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися.

Утворення всіх тілесних ушкоджень в результаті однократного падіння на пласку поверхню з невеликої висоти із вертикального або близького до такого положення маловірогідно.

Як вбачається з дослідницької частини висновку СМЕ, ОСОБА_14 був доставлений до МКЛ № 1 27.06.2015 о 04:25 у тяжкому стані з перехрестя вул. Паркової і вул. Грушевського. В результаті огляду потерпілого експертом було візуально виявлено такі тілесні ушкодження в області голови і обличчя: в лобній області зліва - лінійну рану довжиною 2,5 см; на нижньому повіці правого ока - крововилив 4,5х3 см; на верхньому і нижньому повіках лівого ока з переходом на підочну і щічну області - крововилив 10х5 см; під кон`юнктиву лівого очного яблука - суцільний ярко-червоний крововилив. Крім того були виявлені численні тілесні ушкодження на інших частинах тіла, а саме: лінійна рана 1,5 см на животі; на тильній поверхні і пальцях правої кисті близько 20 саден розмірами від 0,3х0,2 см до 0,9х0,6 см; на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині 3 садна розмірами від 0,4х0,2 см до 0,9х0,7 см; в області верхньо-зовнішнього краю лівого наколінника садно 4х1,5 см.

Крім того зазначено, що при КТ-дослідженні визначаються переломи кісток черепу як з правого, так і з лівого боку. Так, було визначено перелом лобної кістки зліва (з розповсюдженням ліній перелому на кришу лівої орбіти, нижню і задню стінки лівої лобної пазухи, медіальну стінку лівої орбіти, тіло лівої гайморової пазухи, осередку решітчастого лабіринту, велике крило клиновидної кістки зліва, луску лівої скроневої кістки), а також вдавлений перелом верхньої стінки правої гайморової пазухи зі зміщенням кісних відламків у просвіт пазухи до 8 мм, лінійні переломи передньої і латеральної стінок правої гайморової пазухи.

Суд вважає, що локалізація зазначених тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони виникли від як мінімум двох травматичних впливів в праву і в ліву області обличчя потерпілого.

Як зазначено експертом, ці тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні і могли бути спричинені тупими предметами. На думку суду, такими предметами могли бути скляна пляшка, яку мав при собі ОСОБА_11 (що видно з відеозапису), ноги, руки, або інші тверді предмети, застосовані обвинуваченим.

Про те, що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені обвинуваченим в результаті умисних ударів свідчить надмірна сила ударів, їх спрямування в область обличчя.
Зазначений висновок суду узгоджується з висновком СМЕ, а також з відомостями, отриманими в результаті огляду місця події про те, що сліди крові потерпілого були виявлені на ґрунті у вигляді плям, сконцентрованих у двох ділянках на невеликій відстані (2 м). На будь-яких інших поверхнях чи предметах слідів крові виявлено не було, як не було виявлено предметів чи перешкод, об які міг ударитись головою потерпілий.

Результати СМЕ та інші вказані докази спростовують покази обвинуваченого про можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень в області голови при падінні.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які є приятелями обвинуваченого і під час вчинення ОСОБА_11 злочину перебували поруч з місцем події.

Свідок ОСОБА_22 показав, що влітку ввечері після 22 години зустрів ОСОБА_16 і ОСОБА_24 , разом пішли до торгівельного кіоску на вул. Парковій, купили пиво. Побачили, що неподалік знаходився потерпілий, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, намагався зупинити такси, махав руками і виходив на дорогу. ОСОБА_16 вирішив забрати потерпілого з дороги, щоб його не збила машина, але вони удвох впали. Місце, де вони впали, знаходиться у 2-х метрах від дороги. Після падіння ОСОБА_16 швидко втік, а потерпілий спочатку пішов за ним, але залишився на вул. Парковій. Він (свідок) і Мінасян прийшли до будинку ОСОБА_16 , той вийшов до них і розповів, що коли відштовхував потерпілого від дороги, той чинив супротив, вони спіткнулися і ОСОБА_16 мимоволі смикнув і забрав у потерпілого сумку. Також ОСОБА_16 сказав, що піде і залишить свій номер телефону у кіоску, щоб повернути сумку, якщо потерпілий звернеться.

Свідок ОСОБА_23 показав, що 27.06.2015 року вночі зустрів знайомих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 на вул. Парковій, купили пиво та підійшли до кіоску на перехресті вулиць, щоб купити кави. Неподалік знаходився потерпілий у стані сп`яніння, він падав на проїзну частину дороги. ОСОБА_16 хотів відвести потерпілого з дороги, щоб той не потрапив під машину. Обвинувачений схватив потерпілого за сумку, що була у того на плечі, став відтягувати з дороги. При цьому вони удвох впали униз зі схилу, який був за дорогою. Піднявшись, ОСОБА_16 втік у двір, він живе у сусідньому домі. В тому місці, де вони впали, було дуже темно. Він з ОСОБА_27 не підходили до потерпілого, пішли з того місця і на вул. Парковій зустріли ОСОБА_16 . Він сказав, що випадково забрав у потерпілого сумку, та іде до кіоску, щоб залишити свій номер телефону на випадок, якщо потерпілий буде шукати свої речі. Після цього вони ще постояли трохи, поговорили і розійшлись.

Аналізуючи покази обвинуваченого та свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , суд знаходить їх такими, що протирічать встановленим обставинам справи, не відповідають дійсності та надані з метою підтримання версії сторони захисту про непричетність ОСОБА_11 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому та відсутності в його діях складу злочину розбою.

Так, покази зазначених осіб повністю протирічать показанням співмешканки обвинуваченого свідка ОСОБА_19 , яка не має підстав для обмови обвинуваченого.

ОСОБА_19 в судовому засіданні надала покази, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_16 вранці, вже після вчинення злочину, ходив разом з нею до кіоску за сигаретами і пивом, їх супроводжували ОСОБА_27 і Мінасян. ОСОБА_16 нічого не говорив співмешканці про викрадене у потерпілого майно і не висловлював наміру залишити продавчині у кіоску свій номер телефону. Ніякого скандалу з приводу викраденого майна, як про те зазначив обвинувачений, між ними не було. Частину викраденого майна (ноутбук і зарядний пристрій) було заховано ОСОБА_16 у квартирі під столом і у той же день вилучено працівниками поліції.

Про початковий задум ОСОБА_16 на заволодіння майном потерпілого та про відсутність наміру повертати це майно свідчить також той факт, що після вчинення злочину і до моменту затримання обвинувачений встиг розпорядитися викраденим. Так, окрім ноутбука і зарядного пристрою, іншого викраденого ОСОБА_16 майна в квартирі за місцем його проживання знайдено не було. Самостійно обвинувачений це майно потерпілому не повернув і не відповів на запитання потерпілого в судовому засіданні про долю цього майна сумки, комп`ютерної миші, навушників, 2 флеш-карт, ключів від дому і офісу, мобільного телефону.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України суд не виходить за межі обвинуваченого акту в частині кількості викраденого ОСОБА_11 майна. Однак бере до уваги показання потерпілого та свідка ОСОБА_17 щодо обставин злочину у цій частині, і не має підстав піддавати їх сумніву.

Таким чином, суд вважає, що досліджені і викладені у вироку докази сторони обвинувачення є достовірними, переконливими, такими, що узгоджуються між собою і поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_11 у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_14 . Доводи обвинуваченого щодо його непричетності до скоєння інкримінованого злочину, з огляду на досліджені докази, є непереконливими, і суд вважає їх такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності або її пом`якшення.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, і із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 вчинив розбій - злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України.

Обвинувачений за місцем проживання сусідами характеризується позитивно, на медичному психіатричному та наркологічному обліку не знаходиться, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим суд враховує, що ОСОБА_11 не працював і не докладав зусиль до працевлаштування, 08.04.2014 року був засуджений за вчинення тяжкого корисливого злочину проти власності, із застосуванням насильства. Новий більш тяжкий злочин вчинив через нетривалий час - трохи більше, ніж через рік після засудження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 суд визнає добровільне часткове відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії особливо тяжких, особу винного, наявність пом`якшуючої і обтяжуючої покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Оскільки ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину та щодо нього застосовується покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У строк відбутого ОСОБА_11 покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення, який слід обчислювати з дня його затримання 27.06.2015 до дня звільнення з-під варти у зв`язку зі зміною запобіжного заходу 16.10.2015 року (ар. 71-72), а також ж дня застосування запобіжного заходу до дня набрання вироком законної сили, зараховуючи попереднє ув`язнення відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_11 компенсації матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні він відмовився від вимог щодо компенсації матеріальної шкоди у зв`язку з її добровільним відшкодуванням обвинуваченим. Крім того потерпілий зменшив позовні вимоги щодо компенсації моральної шкоди до 95000 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 винен у скоєнні злочину відносно потерпілого.

Суд вважає, що діями ОСОБА_11 потерпілому спричинена моральна шкода, оскільки було ушкоджено його здоров`я, він відчував фізичний біль, переживав і до цього часу переживає за своє здоров`я та подальший перебіг травми. Як вбачається з його показів, лише на необхідні медичні препарати ним було витрачено близько 54000 грн. У зв`язку з тривалим лікуванням потерпілий втратив роботу і без його матеріальної підтримки залишилась сім`я, в якій виховується двоє малолітніх дітей.

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує характер спричиненої потерпілому моральної шкоди і пов`язаних з нею моральних страждань і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 60000 грн.

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ ноутбук марки «НР», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_14 , необхідно залишити йому ж, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 01.07.2015 року.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, що є його власністю, окрім житла.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування ОСОБА_11 покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_11 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27.06.2015 до 16.10.2015 року включно, а також з 15.01.2020 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заявлений ОСОБА_14 цивільний позов задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_11 на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт, накладений на речовий доказ - ноутбук марки «НР» ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2015.

Речовий доказ - ноутбук марки «НР», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_14 , - залишити йому ж.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з дня вручення його копії.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3