Справа №474/401/19
Провадження №1-кс/474/91/2020
У Х В А Л А
Іменем України
27.04.20року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
Cлідчий суддя ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000343 від 01.10.2018р., в порядку ст. 303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
24.04.2020 року скаржник звернувся до суду із вищезазначеною скаргою на постанову слідчого ВС Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000343 від 01.10.2018р.
Разом зі скаргою ним подано заяву про поновлення терміну на оскарження вказаної постанови, з наступних підстав.
Так, у вказаній заяві скаржник посилається, що 11.04.2019р., з додержанням термінів на оскарження постанови слідчого від 29.03.2019р. про закриття кримінального провадження №0000343 від 01.10.2018р., звернулася до Врадіївського районного суду, однак 15.04.2019р. слідчий суддя виніс ухвалу №474/401/19 про повернення їй скарги, з огляду на те, що вона була подана нею через електронну пошту. Дану ухвалу вона не мала можливості оскаржити через те, що до Миколаївського апеляційного суду не мала змоги поїхати, бо має на утриманні дитину, яка потребує постійного нагляду. Посилалася на ухвалу Миколаївського апеляційного суду про скасування аналогічної ухвали слідчого судді про повернення скарги, з підстав її незаконності. З цих підстав, вважає ухвалу слідчого судді від 15.04.2019р. по її справі №474/401/19 про повернення скарги незаконною, та з огляду на те, що скарга у кримінальному провадженню не може бути нерозглянута, скаржниця вважає, що має право оскаржити постанову від 28.03.2019р. слідчого ОСОБА_3 , повторно звернувшись зі скаргою. Також зазначила, що оскаржити ухвалу слідчого судді про повернення її скарги від квітня 2019р. в апеляційному порядку не мала можливості з огляду на зазначені вищеобставини.
В додатки до скарги та заяви про поновлення терміну скаржниця додала постанову слідчого від 28.03.2019р., посвідчення НОМЕР_1 про отримання допомоги на дитину інваліда, ухвалу слідчого судді від 15.04.2019р. у справі №474/401/19 про повернення скарги на постанову слідчого, ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 27.06.2019р. про рогляд скарги ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 20.05.2019р.

Оглянувши представлені матеріали скарги вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення строку належить відмовити і як наслідок, повернути скаргу з наступних підстав.
З наведеними доводами скаржниці щодо підстав поновлення процесуальних строків не можна погодитись, виходячи з наступного.
Так, ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 15.04.2019р. скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Врадіївського ВП про закриття кримінального провадження №0000343 від 01.10.2018р. року повернуто скаржнику.
Згідно рекомендованого поштового відправлення № вд 19.04.2019р. ОСОБА_2 особисто отримала ухвалу слідчого судді про повернення скарги 30.04.2019р.
Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що подану 11.04.2019р. ОСОБА_2 скаргу на постанову слідчого Врадіївського ВП ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000343від 01.10.2018р. було повернуто, з-підстав не долучення до скарги будь-яких даних, необхідних для встановлення статусу особи, яка її подала, відсутність електронно-цифрового підпису, що унеможливлює ідентифікацію особи, як суб`єкта звернення зі скаргою, з посиланням в ухвалі на те, що графічне зображення підпису у вигляді набору цифр та букв, додане до скарги, у розумінні положень Закону України «Про електронні довірчі послуги» не є електронним цифровим підписом.
Частина перша ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з вимогами ст.ст. 117, 304 КПК України слідчий суддя може поновити процесуальний строк, лише в разі, якщо його було порушено з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.
Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.
Отже, встановлення строків звернення до слідчого судді у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для сторони обвинувачення (як правило, слідчого) та інших учасників кримінального провадження відносно того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до слідчого судді сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
Особливий характер такого виду судового провадження, який передбачено Главою 26 КПК України в першу чергу зумовлений необхідністю невідкладної перевірки законності та обґрунтованості рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.
В свою чергу, слідчий суддя, до повноважень якого, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом, але сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення і безпідставне затягування строків для такого оскарження свідчить про зловживання особою своїми процесуальними правами та виключає можливість проведення невідкладної перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності.

За такого, слідчий суддя вважає, що вказані ОСОБА_2 у скарзі причини, при наявності яких нею було пропущений строк подання скарги на постанову слідчого від 28.03.2019р. (повернення скарги слідчим суддею у квітні 2019р., незаконність, на її ж думку, такої ухвали слідчого суді щодо повернення скарги, з огляду на ухвалу Апеляційного суду у аналогічній справі №474/69/19 якою подібну ухвалу слідчого судді скасовано, неможливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від квітня 2019р. з причин наявності у неї дитини яка потребує постійного нагляду), не є поважними в розумінні норм чинного законодавства, оскільки не є такими, що не залежали від волі особи, яка подала скаргу і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку на оскарження (1 рік) реалізовувати право на таке оскарження.

До того ж, з постановою слідчого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000343 від 01.10.2018р., щодо якої нею подано скаргу, та ухвалою слідчого судді про повернення скарги на цю ж постанову слідчого, заявниця була ознайомлена в квітні 2019р., та з того часу (1 рік), не була позбавлена можливості, у встановлений законом строк, оскаржити ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку.
Крім того, чинним кримінально процесуальним законодавством не встановлена обов`язковість рішень, ухвал суду апеляційної інстанції щодо застосування відповідних норм права.

Зважаючи на вищезазначене, вбачається недотримання ОСОБА_2 строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, оскільки зазначені нею причини пропуску строку є неповажними, а тому скарга підлягає поверненню, так як подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України і слідчий суддя не знайшов підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000343 від 01.10.2018р., в порядку ст. 303 КПК України, - повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1