Справа № 192/1882/18
Провадження № 1-кп/204/136/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000574 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-10.05.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-17.10.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяця. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-26.12.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 155, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці. На підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.10.2015 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 1 місяць;
-03.08.2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , засуджений 03.08.2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 26 грудня 2013 року у виді 6 місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі, знаходячись в місцях позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період відбуття в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21) Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції здійснив нове кримінальне правопорушення.
Так, 11 червня 2018 року ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області за допущене 01 червня 2018 року порушення режиму утримання ОСОБА_6 був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), строком на два місяці. Після звільнення з ПКТ своєї поведінки не змінив та знову продовжував порушувати режим утримання, а саме: 05 вересня 2018 року близько 09 години 30 хвилин в приміщенні відділення СПС № 9 Солонянської ВК-21, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Аполонівка, Військове містечко 37, начальником відділення СПС № 9 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , який являється представником адміністрації Солонянської ВК-21, засудженому ОСОБА_6 в присутності інших працівників Солонянської ВК-21, було об`явлено, що згідно графіка двохгодинного відпрацювання на благоустрій відділення СПС № 9, з яким ОСОБА_8 ознайомлено 31 серпня 2018 року, у відповідності до ч. 5 ст. 118 КВК України, яка передбачає: «Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш ніж на дві години на день», він зобов`язаний в порядку черги приступити до прибирання коридору відділення СПС № 9. Для цього ОСОБА_6 був наданий увесь необхідний господарський інвентар, а саме: віник, совок, ганчірка (нова), відро з водою кімнатної температури, швабра та гумові печатки (нові), після чого був вказаний обсяг роботи, вологе прибирання коридору відділення СПС № 9, на що засуджений ОСОБА_6 маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, які відбуває покарання у виді позбавлення волі, відповів категоричною відмовою. Після чого начальник відділення СПС № 9 ОСОБА_7 вдруге звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_6 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 9, на що засуджений ОСОБА_6 публічно, в присутності працівників Солонянської ВК 21, повторно відповів категоричною відмовою.
Потім засудженому ОСОБА_6 начальником відділення СПС № 9 ОСОБА_7 були роз`яснені положення кримінального законодавства викладені в ст. 391 КК України та він був попереджений про кримінальну відповідальність по вказаній статті за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань, після чого начальник відділення СПС № 9 ОСОБА_7 втретє звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_6 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 9, на що засуджений ОСОБА_6 знову відповів категоричною відмовою.
Далі засуджений ОСОБА_6 був доставлений в медичну частину Солонянської ВК-21 для медичного обстеження, де він був обстежений лікарем терапевтом ОСОБА_9 , та виданий медичний висновок, що засуджений ОСОБА_6 , практично здоровий, працездатний, прибирання житлових приміщень виконувати може.
По прибутті у чергову частину Солонянської ВК-21, начальник відділення СПС № 9 ОСОБА_7 ще кілька разів звернувся з вимогою до засудженого ОСОБА_6 приступити до прибирання коридору відділення СПС № 9, на що засуджений ОСОБА_6 відповідав категоричною відмовою, хоча міг та зобов`язаний був виконати законні вимоги представника адміністрації установи виконання покарань, у відповідності з ч. 3 ст. 107 КВК України, яка передбачає: «Засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії, виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії».
Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) кваліфікуються за ст. 391 КК України.
27 березня 2020 року у кримінальному провадженні між прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 юристом 1 класу ОСОБА_10 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, що містить повне формулювання обвинувачення, його правовою кваліфікацію ст. 391 КК України, де вказано, що ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри та висунутого йому обвинувачення та щиро розкаявся у скоєному злочині.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 , передбаченого ст. 391 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.
Розглянувши в судовому засіданні угоду між прокурором та підозрюваним, за участю захисника, про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.
Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_6 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого та міркувань прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні.
За наведених обставин, слід затвердити укладену 27 березня 2020 року між прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 юристом 1 класу ОСОБА_10 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 березня 2020 року між прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 юристом 1 класу ОСОБА_10 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку одного року шести місяців - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили скасувати, звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1