Справа № 211/1718/20
Провадження № 1-в/211/63/20
У Х В А Л А
іменем України
08 квітня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області подання начальника Довгинцівського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо призначення остаточного покарання за сукупністю вироків стосовно засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , -
До суду надійшло подання начальника Довгинцівського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо призначення засудженому ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року та Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року відносно ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні висловив думку, що вказані вироки повинні виконуватись самостійно.
Представник уповноваженого органу з питань пробації та засуджений в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника уповноваженого органу з питань пробації до суду надійшла заява про розгляд подання без участі представника, подання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, надані до подання, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків .
Згідно роз`яснень, що викладені в пунктах 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядається судом у порядку, передбаченому ст. ст. 537,539 КПК України, у випадках :а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.
Як встановлено судом, вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України та призначено йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік, з покладення обов`язків відповідно до пунктів 1,2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України.

Згідно пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року по справі № 511/37/16-к).
Разом з тим, на час постановлення другого за часом вироку, перший за часом вирок не набрав законної сили. Крім того, засуджений вчинив злочин не після постановлення першого вироку, а до цього, що виключає застосування вимог ст. 71 КК України що стосується призначення покарання за сукупністю вироків.
Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 р. у справі № 754/2749/17, викладена правова позиція, де зазначено: «Коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно».
Такий порядок призначення покарання визначений також у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року зі змінами "Про практику призначення судами кримінального покарання" п. 23 ч. 2
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року ОСОБА_5 засуджений до громадських робіт, а вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року він засуджений із застосуванням звільнення від покарання з іспитовим строком, при цьому злочин, за який призначено покарання, яке належить йому відбувати реально, вчинений ОСОБА_5 до ухвалення попереднього вироку, в даному випадку застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, тому кожний вирок повинен виконуватися самостійно.
Зазначені обставини є підставою для винесення ухвали про самостійне виконання вироків.

На підставі ч. 5 ст.53 КК України, ст.26 КВК України та керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

ухвалив :
подання начальника Довгинцівського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за частиною 1 статті 190 КК України до двохсот годин громадських робіт та вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за частиною 2 статті 185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік - виконувати самостійно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення, якщо ухвалу було постановлено без особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1