Справа № 162/980/19 Провадження №11-сс/802/20/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах володільця майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2019 року (ЄРДР №0000300),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2019 року задоволено клопотання начальника СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки "Фольксваген Пассат" серії НОМЕР_2 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження, що були вилученні під час проведення огляду місця події 19 грудня 2019 року на території Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому його арешт необхідний з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що має місце безпідставне вилучення транспортного засобу, оскільки слідчим суддею не вказані конкретні факти, які свідчать про те, що у разі користування ОСОБА_9 автомобілем, останній зможе будь-яким чином перешкодити досудовому розслідуванню, тобто не наведено переконливих доводів щодо необхідності заборони користування вилученим майном, не зазначено жодних обґрунтувань, які б свідчили про реальну можливість знищення, пошкодження, перетворення майна, а тому вилучені речі, на переконання апелянта, слід повернути.
Посилається, що слідчим суддею прийнято необґрунтоване рішення про необхідність зберігання автомобіля "Фольксваген Пассат" на території районного відділення поліції, адже відсутні відомості, що на території вказаної установи є спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_9 , або ж задовольнити клопотання про накладення арешту частково, накласти арешт з забороною відчуження автомобіля "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію цього автомобіля серії НОМЕР_2 .
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора і слідчого, які заперечували доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що повний текст ухвали слідчого судді від 21 грудня 2019 року був оголошений 26 грудня 2019 року. Відтак, останнім днем для оскарження цієї ухвали було 02 січня 2020 року. Згідно відтиску штампу скарга подана до поштового відділення 02 січня 2020 року, а тому апеляційний суд вважає, що п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропушений з поважних причин, а тому вважає, що його слід поновити.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, - автомобіль марки "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки "Фольксваген Пассат" серії НОМЕР_2 .
Так, до ЄРДР органом досудового розслідування внесено відомості за №0000300 за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України, за інформацією отриманою під час перевірки працівниками поліції документів на автомобіль "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , згідно якої в даному транспортному засобі виявлено зміну ідентифікаційного номеру кузова.
В ході проведення досудового слідства в даному кримінальному провадженні встановлюється причетність кола осіб до вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені 19 грудня 2019 року в ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення.
Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи володільця майна з потребами кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відтак, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості прийнятого слідчим суддею рішення є непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2019 року.
Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2019 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді