465/5888/17
1-кп/465/788/20
У Х В А Л А
судового засідання

24.01.2020 року Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України.
Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, враховані судом при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого минулого разу, не перестали існувати та не зменшилися.

Обвинувачений та його захисник щодо вирішення заявленого клопотання щодо продовження строку тримання під вартою поклались на розсуд суду.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.11.2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якого спливає 27.01.2020 року включно.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, обвинуваченою кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.
Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Виходячи з положень ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Таким чином, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим. До того ж, крім наявності ризику переховування від суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, стадію розгляду кримінального провадження.
Відтак суд приходить до висновку, що зважаючи на те, що обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою спливає 27.01.2020 року, на даний час судовий розгляд триває, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на 60 днів.
Керуючись статтями 177, 183, 193, 194, 199, 331 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 23 березня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 №4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1