Постанова
іменем України
26 березня 2020 року

м. Київ
справа № 450/452/19
провадження № 51-199км20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ухвалою від 13 лютого 2019 року повернув скаргу ОСОБА_6 про бездіяльність службових осіб Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину за заявою ОСОБА_6 від 24 січня 2019 року.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 24 грудня 2019 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 на зазначену ухвалу слідчого судді на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) як таку, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, і питання про поновлення цього строку не порушується.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він не пропустив строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду. Вважає, що оскільки ухвалу слідчого судді було постановлено без його виклику в судове засідання, то строк на її апеляційне оскарження має обчислюватися з моменту отримання ним копії судового рішення 03 грудня 2019 року.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку про таке.
Як видно з ухвали від 24 грудня 2019 року, апеляційний суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді, оскільки її подано після закінчення строку на апеляційне оскарження і ним не порушується питання про поновлення цього строку (п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК). При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що ОСОБА_6 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 13 лютого 2019 року направив поштою 05 грудня 2019 року, тобто з пропуском встановленого п`ятиденного строку на апеляційне оскарження. Що стосується доводів ОСОБА_6 про отримання ним копії оскаржуваного судового рішення 03 грудня 2019 року, то апеляційний суд зазначив, що: відповідних документів, на підставі яких можливо було б встановити дату отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали, до апеляційної скарги не додано; останньому двічі надсилалася копія судового рішення 15 лютого та 25 листопада 2019 року.
Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду апеляційної інстанції.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо таку ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Так, слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області розглянув скаргу ОСОБА_6 13 лютого 2019 року і постановив ухвалу про повернення скарги. При цьому, як убачається з матеріалів провадження, судове рішення приймалось без виклику заявника.
Отже, ураховуючи те, що ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2019 року було постановлено без виклику ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження для нього обчислюється з дня отримання останнім копії зазначеного судового рішення.
Дійсно, матеріали провадження містять супровідний лист від 15 лютого 2019 року, у тексті якого зазначено, що зазначена ухвала слідчого судді надсилається заявнику (а.с. 6). Проте, поштового повідомлення або інших даних, які б підтверджували факт вручення відповідного рекомендованого листа з копією ухвали адресату, матеріали провадження не містять.
03 вересня 2019 року ОСОБА_6 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з листом, у якому просив надати інформацію про рух його скарги та повідомити, чи її розглянуто (а.с. 6 «а»). Це звернення свідчить про те, що заявнику на початку вересня 2019 року не було відомо про результати розгляду його скарги. 09 вересня 2019 року заявнику за підписом голови суду було надано відповідь про те, що його скарга надійшла на адресу суду 12 лютого 2019 року та передана на розгляд слідчому судді. Проте станом на 09 вересня 2019 року справу до канцелярії суду не здано, а сам суддя перебуває у відпустці (а.с. 9).
Таким чином, у справі залишилося не з`ясованим та не перевіреним апеляційним судом, чи дійсно 15 лютого 2019 року направлялася ОСОБА_6 копія оскаржуваної ним ухвали слідчого судді та чи отримував він її. Адже з відповіді голови суду видно, що справа станом на 09 вересня 2019 року до канцелярії не передавалася і результат розгляду скарги заявника невідомий.
Це підтверджується і даними Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно з якими ухвала слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2019 року внесена до реєстру 10 грудня

2019 року і оприлюднена 12 грудня 2019 року ( реєстраційний № 86232448), тобто через 10 місяців після ухвалення судового рішення.
16 листопада 2019 року ОСОБА_6 знову звернувся до місцевого суду з заявою повідомити про те, чи прийнята його скарга до розгляду і який рух її розгляду (а.с.10). 25 листопада 2019 року йому було надіслано копію ухвали слідчого судді від 13 лютого 2019 року (а.с. 11), отримавши яку, ОСОБА_6 05 грудня 2019 року звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 13-15).
В ухвалі апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_6 не надав жодного підтверджуючого документа щодо дати отримання оскаржуваного судового рішення. Проте поза увагою апеляційного суду залишилося те, що до апеляційної скарги (а також і до касаційної скарги на підтвердження своїх доводів) ОСОБА_6 додав копію конверта, у якому йому надійшла ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2019 року, із відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку та із трек-номером 643), за яким на офіційному сайті АТ «Укрпошта» можна відстежити відповідне відправлення.
Зокрема, згідно з даними із зазначеного сайту (трек-номер 643) відповідне відправлення було вручено особисто адресату 03 грудня 2019 року.
Отже, висновок апеляційного суду щодо пропуску ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2019 року без належної перевірки викладених у постанові касаційного суду обставин є передчасним.
За таких обставин ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року не можна вважати такою, що відповідає вимогам ст. 370 КПК.

Допущені апеляційним судом порушення в контексті ст. 412 КПК є істотними, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.
Ураховуючи зазначене, касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2019 року скасувати й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3