Справа № 473/452/20
Номер провадження 1-в/473/61/2020
У Х В А Л А
"19" лютого 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Вознесенська виправна колонія (№72)» клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове Білозерського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого, засудженого 22.01.2014 р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 8-ми років позбавлення волі,
- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
До суду від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст.81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор та представник установи виконання покарань в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання, зазначаючи, що воно є необгрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки засуджений не працює, участі в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених та в роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає, за весь час відбування покарання має лише 2 заохочення та 1 стягнення за злісне порушення режиму утримання, яке є погашеним та після якого заохочень не має.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, судом встановлено наступне.
22.01.2014 р. ОСОБА_5 засуджений Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 8-ми років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано термін знаходження під вартою з 20.08.2013 р. по 24.02.2014 р.
Таким чином, початок строку 19.08.2013 р., кінець строку 12.02.2021 р.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується посередньо. В місцях позбавлення волі перебуває з 25.08.2013 р., за час відбування покарання не завжди дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядку дня установи.
Загалом протягом всього періоду відбування покарання має 2 заохочення та 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Станом на теперішній час в майстерні установи не працевлаштований, у суспільно-корисному житті установи та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає. За характером спокійний та врівноважений. У взаємовідносинах із засудженими неконфліктний, спілкується із засудженими різних спрямованостей. Намагається дотримуватись правомірних відносин з персоналом та представниками адміністрації, в поведінці іноді допускає грубощі та нецензурну лайку. Підтримує зв`язки із рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки. Цивільного позову не має. У скоєному злочині розкаюється.
Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. У відповідності з п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з положеннями ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до положень Кримінального та Кримінально-виконавчого законодавства України, постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Так, засуджений ОСОБА_5 фактично відбув три чверті строку призначеного покарання. За сумлінне ставлення до праці та добру поведінку двічі заохочувався в 2017 р. Крім цього, має 1 стягнення за зберігання забороненого предмета (мобільного телефону), накладене 23.03.2018 р., яке на даний час погашено у встановленому законом порядку. Після цього жодних заохочень не мав.
З огляду на зазначене вище, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1