печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферецзв`язку у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року (справа № 520/14629/16-к) у кримінальному провадженні №0003667 від 29.12.2015 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на земельні ділянки, зокрема, але не виключно, з кадастровими номерами: :02:013:0012; :02:013:0013; :02:013:0014; :02:013:0015, які належать заявникам на праві приватної власності.

Вважає, що ухвала про накладення арешту була винесена із порушенням норм чинного кримінально-процесуального законодавства України, а також прав та охоронюваних законом інтересів власника майна, оскільки жоден із заявників не має статусу підозрюваного в рамках зазначеного кримінального провадження. Досудове розслідування здійснюється відносно посадових осіб Затоківської селищної ради, тому накладеним арештом майна порушується право власності заявників. Крім того, жодних відомостей про те, що вказані земельні ділянки призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення, або винагороди за його вчинення немає. На даний час відсутня правова підстава для подальшого арешту зазначеного майна, тому просить його скасувати.

Слідчий ГСУ НП України, а також володільці майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про місце, день і час судового розгляду повідомлялись, не з`явились, слідчий суддя визнав можливим провести судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , який клопотання підтримав і просив задовольнити, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що кримінальне провадження №0003667 від 29.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, об`єднано з кримінальним провадженням 0001276 від 16.05.2013 p., досудове розслідування на теперішній час здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року (справа № 520/14629/16-к) у кримінальному провадженні №0003667 від 29.12.2015 року накладено арешт на ряд земельних ділянок, серед яких земельні ділянки, з кадастровими номерами: :02:013:0012; :02:013:0013; :02:013:0014; :02:013:0015 із забороною користуватися зазначеною земельною ділянкою, проведення будівництва (підготовку до будівництва, вбирання території, роботу спеціальної будівельної техніки, екскаваторів, бульдозерів, автокранів, асфальтоукладників, тощо) на зазначеній ділянці, до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

За своїм змістом клопотання адвоката є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

З тексту ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року вбачається, що при накладенні арешту на вказані земельні ділянки, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що посадові особи Затоківської селищної ради, здійснюючи розпорядження вказаними земельними ділянками, допустили порушення вимог земельного та містобудівного законодавства, оскільки діючим Генеральним планом смт. Затока не передбачено відведення земель для будівництва та обслуговування житлових будинків на території оздоровниці.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що посадовими особами Затоківської селищної ради було прийнято рішення щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва із землі, яка використовується фірмою «Харрісонс-Транс-Сервіс» згідно договору оренди, укладеного 23.03.2006 з Затоківською селищною радою на земельну ділянку площею 1,304 га, яка знаходиться у Сонячному районі, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, смт. Затока, вул. Лазурна, 3, з кадастровими номерами::02:013:0012; :02:013:0013; :02:013:0014; :02:013:0015; та інші.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаними земельними ділянками посвідчено право власності.

Посадові особи Затоківської селищної ради, здійснюючи розпорядження вказаними земельними ділянками, допустили порушення вимог земельного та містобудівного законодавства, оскільки діючим Генеральним планом смт. Затока не передбачено відведення земель для індивідуального дачного будівництва на вказаній території, не дотримано вимог Закону України «Про землеустрій» щодо виду документації із землеустрою, а також відведення земель у власність здійснено за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, укладеного з фірмою «Харрісонс-Транс-Сервіс». Але відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частину з вищевказаних земельних ділянок відчужено за договорами купівлі-продажу та дарування, що свідчить про намагання відчуження земельних ділянок у власність осіб.

При цьому, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2016 року, арешт на майно було накладено з метою недопущення подальшого переоформлення, продажу зазначених ділянок іншій особі, до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, а також з огляду на те, що невжиття заходів по накладенню арешту на земельну ділянку може призвести до незаконної перереєстрації прав власності на дані земельні ділянки з метою подальшого перепродажу.

Виходячи з наведеного, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді можливість дійти протилежного висновку та свідчило, що необхідність в арешті на теперішній час відпала, в той час як обставини, на які посилається адвокат в обґрунтування поданого клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, яке на даний час триває, а відтак з метою збереження речового доказу, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1