ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2868/19 Номер провадження 11-кп/814/429/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2019 року

з участю
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджена на момент розгляду клопотання не в повній мірі досягла ступеню виправлення, а тому до неї не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджена ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду та застосувати до неї умовно дострокове звільнення. Зазначає, що під час відбування покарання має 2 заохочення, стягнень не має, відбула більше 1/2 строку покарання, а тому вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Вважає, що посилання в характеристиці ВК 65 на те, що вона скоювала злочини під час іспитового строку носять формальний характер і не можуть прийматись до уваги під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

Позиція інших учасників судового провадження
До початку судового засідання від засудженої та представника ВК № 65 надійшли заяви про проведення апеляційного перегляду ухвали суду без їх участі.

Захисник ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу засудженої, прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти її задоволення.

Мотиви суду
У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовується після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Як вбачається з матеріалів провадження, з 30.01.2019 року засуджена ОСОБА_6 в ДУ « Надержинщинська ВК №65» відбуває покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.04.2017 року, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, яким її засуджено на 4 роки позбавлення волі.
Згідно характеристики від 21.11.2019 року, засуджена ОСОБА_6 за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, порушень вимог режиму відбування покарання не допускала, стягнень не має, має дві подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки установи, працевлаштована різноробочою на контрагентському об`єкті Полтавської районної міжгосподарської організації «Райагробуд», порушень правил безпеки та правил пожежної безпеки на робочому місці не допускає. На заходи виховного впливу реагує, але не завжди робить для себе правильні висновки, роботи по благоустрою виконує, ініціативу не проявляє та не завжди розуміє їх необхідність. Згідно з протоколом № 11 від 10.04.2019 ( а.с.129 особової справи), комісією ДУ «Надержинщинської ВК №65» відмовлено в подачі матеріалів до суду про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженої ОСОБА_6 , як такої, що не стала на шлях виправлення.
Крім того, з кримінальної біографії ОСОБА_6 вбачається, що вона дійсно неодноразово була засуджена із застосуванням ст.71 КК України, а тому посилання засудженої на те, що характеристика її особи є формальною не відповідає дійсності.
Водночас, зі змісту ухвали суду вбачається, що судом досліджувалась не тільки характеристика засудженої, а усі матеріали її особової справи.
Так, піддавши аналізу характер винесених ОСОБА_6 подяк за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, суд дійшов висновку про те, що вони не свідчить про беззаперечне виправлення засудженої, а лише дають підстави вважати, що остання намагається стати на шлях виправлення.
За цих обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що поведінка ОСОБА_6 свідчить про те, що вона розпочала процес виправлення, але позитивні зміни у поведінці засудженої містять лише формально юридичні і не містять фактичних підстав для умовно дострокового звільнення останньої від відбування покарання.
Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вище наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418,422 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2019 року щодо неї без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4