Справа №577/1169/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/59/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференцзв`язку),

засудженого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Конотопського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому він просить зарахувати строк його перебування у слідчих ізоляторах м. Полтави та м. Суми у період з 05 жовтня 2016 року по 18 травня 2017 року та з 19 жовтня 2018 року по 07 лютого 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 липня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 було відмовлено. Суд мотивував своє рішення тим, що період перебування засудженого ОСОБА_8 в слідчих ізоляторах під час відбування покарання, згідно з положенням ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, з розрахунку день за два, не є попереднім ув`язненням в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення», тоді як положеннями ст.72 КК України врегульоване зарахування у строк покарання саме строку попереднього ув`язнення.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_8 , в якій він ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, як незаконної і призначення нового судового розгляду його клопотання у суді першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що його перебування в слідчих ізоляторах м. Полтави та м. Суми згідно до п.«ґ» ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838 VIII від 26 листопада 2015 року, підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки він перебував в установах попереднього ув`язнення у зв`язку з його участю у судовому розгляді кримінальних проваджень.

При цьому, засуджений ОСОБА_8 посилається на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області №537/5467/18, якою йому на підставі п.«ґ» ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838 VIII від 26 листопада 2015 року, було зараховано у строк покарання строк його перебування в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з судовим розглядом кримінального провадження по перегляду ухваленого відносно нього вироку за нововиявленими обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_8 та думку захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференцзв`язку) про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 12 листопада 2015 року, який набрав законної сили 26 січня 2016 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. При цьому до вступу вироку в законну силу залишений раніше обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

05 жовтня 2016 року ОСОБА_8 затриманий в порядку виконання вироку і направлений для відбуття покарання до ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69».

Ухвалою Кролевецького районного суду від 26 жовтня 2016 року засуджений ОСОБА_8 був тимчасово залишений в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

18 травня 2017 року ОСОБА_8 прибув до ДУ «Кременчуцька виправна колонія №66» для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ухвали Кролевецького районного суду від 09 листопада 2017 року уточнено початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_8 та визначено, що цей строк слід обчислювати з моменту затримання та взяття під варту в порядку виконання вироку.

Під час відбуття покарання ОСОБА_8 звертався до Крюківського районного суду м. Кременчука з різноманітними клопотаннями, ухвали якого оскаржував в апеляційному порядку, крім того оскаржував і винесений відносно нього вирок, у зв`язку з чим неодноразово переводився до слідчих ізоляторів м. Полтави та м. Суми, де перебував певний час.

За таких обставин, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», після набрання законної сили вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 12 листопада 2015 року ОСОБА_8 з 26 січня 2016 року є засудженою особою, а не попередньо ув`язненою особою.

Колегія суддів вважає, що перебування ОСОБА_8 в установах попереднього ув`язнення після набрання законної сили ухваленого відносно ОСОБА_8 вироку не є попереднім ув`язненням, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що він перебував у слідчих ізоляторах у зв`язку з його участю у судовому розгляді кримінальних провадженнях є не обґрунтованими, оскільки за змістом п.«ґ» ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, вказана норма поширюється на осіб щодо яких, під час відбування покарання, здійснюється досудове та судове провадження в іншому кримінальному провадженні не пов`язаному з тим, за яким вони відбувають покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 перебував в установах попереднього ув`язнення, після набрання ухваленого відносно нього вироку законної сили в рамках кримінального провадження за яким він був засуджений, у зв`язку з розглядом його клопотань та заяв пов`язаних з виконанням цього вироку.

Що стосується мотивів апеляційної скарги ОСОБА_8 з приводу ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області №537/5467/18, якою у строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк його перебування в установі попереднього ув`язнення, після набрання вироком законної сили, то колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 липня 2019 року не вправі керуватися вказаним судовим рішенням та надавати цьому рішенню оцінку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 липня 2019 року законною та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 376, 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, від 26 листопада 2015 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4