Справа № 755/5507/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880 від 02.02.2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого не офіційно на будівництві, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2016, 2018, 2019 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880 від 02.02.2019 року, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року ОСОБА_3 оголошено в розшук, а судове провадження було зупинено до його розшуку.
У подальшому, до суду надійшло повідомлення про те, що у ході оперативно-розшукових заходів затримано ОСОБА_3 , який перебуває у розшуку.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року у вказаномупровадженні відновлено судове провадження і призначено судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та для розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор зазначив про те, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він,будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним злочин, може переховуватись від суду, може вчиняти інші кримінальні правопорушення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також, перебував у розшуку, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній раніше не судимий, має на утриманні трьох малолітніх дітей, обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості. Зокрема, докази слідчими зібрані неякісно. У рапортах працівники поліції зазначають, що неможливо встановити місцезнаходження ОСОБА_3 на підставі оперативно-розшукових дій, але які саме дії проводились, не зазначено. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою непропорційним та є виключним, оскільки санкція статті не передбачає позбавлення волі, а лише обмеження волі. У зв`язку з вищенаведеним, вважає, що її підзахисному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та зазначив, що буде з`являтися до суду, увесь час працював та має на утриманні трьох дітей і дружину.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, вимогами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_3 .
Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При розгляді даного клопотання суд враховує положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що інших достатніх та обґрунтованих підстав прокурором не зазначено, суд приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу взяття під варту.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи поряд з цим, що обвинувачений працює неофіційно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, раніше не судимий, суд приходить до висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається прокурор у судовому засіданні, не дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, негативно впливати на хід кримінального провадження, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України, кримінальна відповідальність настає за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) і карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Згідно зі ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, у зв`язку з чим, у клопотанні прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду та згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
не відлучатися за межі міста Києва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_3 на два місяці - до 10 квітня 2020 року.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя