Справа № 130/2992/17
Провадження №11-кп/801/315/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000712 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь Одеської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого останній раз 07.11.2012 року Овідіопольським районним судом Одеської обл. за ч.3 ст.185, ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, звільнений 29.07.2015 згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.07.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 25 днів,
визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено,

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2017 року в період часу з 00 год. 05 хв. по 03 год. 00 хв. більш точного часу не встановлено ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_3 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідних дверей вищевказаного будинку, який належить ОСОБА_9 , проник в середину, звідки вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia» сірого кольору (який не представляє для потерпілого матеріальної цінності), DVD-програвача торгової марки «Ergo» моделі «TF-DVD 6100» у корпусі чорного кольору, телевізора «TOSHIBA» моделі «32РВ200V1» чорного кольору та телевізійного тюнера торгової марки «SMART MX 04 DIGITAL» моделі «RS 232» у корпусі сірого кольору із шнуром - перехідником на три штекери.
Згідно висновку експерта №6364-6365/17-21 від 13.11.2017 ринкова вартість телевізора торгової марки «TOSHIBA» моделі «32РВ200V1» чорного кольору становить 3590 грн.
Згідно висновку експерта №6608-6609/17-21 від 29.11.2017 ринкова вартість DVD-програвача торгової марки «Ergo» моделі «TF-DVD 6100» у корпусі чорного кольору становить 200 грн., вартість телевізійного тюнера торгової марки «SMART MX 04 DIGITAL» моделі «RS 232» у корпусі сірого кольору становить 85 грн. 60 коп., вартість шнура - перехідника на три штекери становить 50 грн.
Після цього, ОСОБА_7 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3925 грн. 60 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, та звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що він має дружину ОСОБА_10 1987 р.н., яка є громадянкою республіки Молдова та вагітна на даний час, знаходиться на зберіганні в Жмеринській ЦРЛ в пологовому відділенні. Він являється єдиним годувальником, оскільки дружина перебуває на території України за тимчасовим посвідченням, та не може оформити державну допомогу на дитину, а також отримати документи про народження дитини; крім того, в родині є ще троє дітей.

Обвинувачений звертає увагу суду на той факт, що судом першої інстанції не враховано доповідь органу пробації від 18.04.2019 року згідно якої перевиховання обвинуваченого можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеня тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, мотивуючи свої вимоги тим, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, проте відбувши покарання за них, та будучи звільненим умовно-достроково на шлях виправлення не став та вчинив аналогічний злочин проти людини похилого віку, який є інвалідом та тяжко хворим, шкоду завдану злочином не відшкодував; офіційно ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, заперечив проти апеляційної скарги прокурора; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача та заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, кваліфікація дій обвинуваченого є вірною і ніким не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки суду щодо призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, а також необхідність і достатність для нього такого покарання, необхідність його реального відбування у вироку належним чином мотивовані, покарання за видом та мірою відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає їх достатньо обґрунтованими, переконливими та погоджується з ними, а доводи прокурора, що призначення обвинуваченому більш суворого покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Зокрема, при призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано тяжкість вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який будучи раніше неодноразово судимим, останній раз за вчинення злочину проти власності на шлях виправлення не став та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (обставина, що обтяжує покарання) вчинив аналогічний злочин відносно людини похилого віку, яка є інвалідом та тяжко хворим (пересувається за допомогою інвалідного візка або стільчиків), моральну шкоду не відшкодував; відповідно до висновку досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної 18.04.2019 ст. інспектором Жмеринського МРВ з питань пробації ОСОБА_11 та психологом Жмеринського МРВ з питань пробації ОСОБА_12 , виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; крім того, судом також враховано пом`якшуючі покарання обставини щире розкаяння ОСОБА_7 у вчиненому, на обліку в психкабінеті та наркокабінеті Жмеринської ЦРЛ не значиться, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ( ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_14 його характеризуючі відомості, а саме наявність у нього сім`ї, зокрема вагітної дружини, дітей в своїй сукупності не дають підстав для застосування до останнього інституту звільнення від відбування покарання (ст.75 КК України); тим більше раніше до останнього вже був застосований інститут звільнення від відбування покарання (УДО), а саме 29.07.2015 року згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області, будучи засудженим 07.11.2012 року за вироком Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Враховуючи вищенаведене, будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну оскаржуваного вироку колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а призначене обвинуваченому ОСОБА_14 покарання справедливим.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України. залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: