Справа № 522/5986/14-к
Провадження1-кп/522/1831/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року Місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002029 від 12.03.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2012 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Київського районного суду міста Одеси від 04.06.2018 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, Постановою Верховного Суду від 27.08.2019 року вирок суду змінено прекваліфіковано дії на ч.1 ст. 186 КК України із призначенням покарання строком на три роки, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3 ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, повторно вчинив злочин майнового характеру, за наступних обставин.
10.03.2014 року приблизно о 20 годині у ОСОБА_3 , який знаходився на розі вул. Рішельєвської та вул. Базарної в м. Одесі, раптово виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, при цьому у якості об`єкта своїх злочинних дій ОСОБА_3 визначив майно яке належало малолітньому ОСОБА_5 , який на той час також знаходився на розі вул. Рішельєвської та вул. Базарної в м. Одесі.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_5 , з яким він був раніше знайомий та попросив у нього мобільний телефон «НТС Nexus One» під приводом тимчасового користування. При цьому, ОСОБА_3 не маючи на меті повертати мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_3 заволодів майном малолітнього ОСОБА_5 у вигляді:
- мобільний телефон марки «НТС Nexus One» імей № НОМЕР_1 , вартістю 860 гривень 00 копійок;
- сім-картку оператора компанії «Лайф» № НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень 00 копійок;
- грошові кошти на рахунку сім-карти оператора «Лайф» в сумі 30 гривень 00 копійок, чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 915 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, який кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.
Крім того, обвинувачений заявив про те, що він із доказами, здобутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.
Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні зазначеного злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, відповідно до письмової заяви не має матеріальних претензій до обвинуваченого та просить розглядати справу за його відсутності.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Відповідно до ст.12 КПК України злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України є злочином середньої тяжкості проти власності.
ОСОБА_3 є громадянином України, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований в місті Одесі, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності.
Викрадене майно повернуто потерпілому.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину відносно малолітньої особи.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ст.70 КК України, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. ст.1-379 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Київського районного суду міста Одеси від 04.06.2018 року, зміненого Постановою Верховного Суду від 27.08.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку тобто з 17.12.2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати встрок покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 07.12.2016 року по 30.05.2017 включно та з 23.04.2018 року по 11.09.2018 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 з 11.09.2018 року по 14.12.2018 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час судового розгляду в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 14.12.2018 року по день набрання вироком законної сили.

Після відбуття призначеного покарання звільнити ОСОБА_3 з під варти.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «НТС Nexus One» імей № НОМЕР_1 , вартістю 860 гривень 00 копійок, сім-картку оператора компанії «Лайф» № НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень 00 копійок- вважати повернутим потерпілому за належністюи ОСОБА_5 ..
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Суддя: