03.02.2020
Справа № 642/6421/19
Провадження №1-кп/642/245/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасників провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2,3 ст.185 КК України, та відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена кримінальна справа.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова суду від 02 грудня 2019 року щодо ОСОБА_9 обраний запобіжний захід вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжений на 60 днів, до 08 лютого 2020 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження обвинуваченим запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , строк якого закінчується, та продовжити строки застосування запобіжного заходуу виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 ..

Захисник та обвинувачений ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність прокурором наявності ризиків. Просили змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт. Проти заявленого клопотання щодо ОСОБА_9 не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував проти заявленого клопотання.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На даний час є наявними ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; можливий незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З вивчення особи обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні декількох правопорушень-злочинів, крім того, залишається достатньо підстав вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, за викладених та детально проаналізованих обставин в їх сукупності, даний запобіжний захід, на думку суду, є найбільш прийнятним, враховуючи обставини, які були встановлені у судовому засіданні та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст. 181, 194 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного обвинувального акту триває, та у суду немає підстав вважати відсутніми ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід слід продовжити ще на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 28 березня 2020 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб, тобто до 28 березня 2020 року. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) заборонити покидати житло за місцем його фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 в період часу з 21 годин 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин;2) прибувати за кожною вимогою до суду;3) не відлучатися із міста Харкова без дозволу суду;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення за місцем фактичного місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1