єдиний унікальний номер справи 531/2261/19
номер провадження 1-кп/531/33/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за зміненим обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, не депутата, військовозобов`язаного, раніше в силу ст. 89 КК України судимого, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 28 вересня 2019 року, близько 19 години, перебуваючи з дозволу власника у квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись тим, що власник помешкання спить, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з кишені піджака ОСОБА_5 , що знаходився на ліжку в кімнаті, викрав банківську карту для виплат АТ КБ «ПриватБанк», належну ОСОБА_5 , з якої в подальшому, о 20 годині 51 хвилині цього ж дня, за допомогою банкомату, розташованого по АДРЕСА_3 , зняв грошові кошти в сумі 1200 грн., які витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 28 вересня 2019 року, близько 19 години, перебуваючи з дозволу власника у квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись тим, що власник помешкання спить, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з кишені піджака ОСОБА_5 , що знаходився на ліжку в кімнаті, викрав банківську карту для виплат АТ КБ «ПриватБанк», належну ОСОБА_5 , яка, згідно до ЗУ «Про інформацію», ЗУ «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затверджене постановою Правління Національного банку України №414 від 08 жовтня 1998 року, ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом, так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти являються засобом доступу до банківських рахунків. В подальшому, ОСОБА_4 , цього ж дня, о 20 годині 51 хвилині, за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого по вул. Полтавський шлях, 42/2, в м. Карлівка Полтавської області, скориставшись вказаною викраденою банківською платіжною картою потерпілого ОСОБА_6 , здійснив одну транзакцію по переведенню в готівку грошових коштів в сумі 1200 грн. із рахунку потерпілого ОСОБА_6 , які в подальшому таємно викрав та витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення злочинів. У скоєному щиро розкаюється.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; наявність на утриманні двох малолітніх дітей; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше в силу ст. 89 КК України не судимий; посередню характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 04 лютого 2020 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можу становити дуже високу небезпеку для суспільства (в тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, наслідки суспільно небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

По кримінальному провадженню речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 369-371, 373-376, 395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 копійок.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя