Єдиний унікальний номер №943/741/20
Провадження №1-кп/943/141/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 28 квітня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька, Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

27 квітня 2020 року близько 22.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю проживання своєї співмешканки ОСОБА_4 , за адресою: с. Соколя, Буського району, Львівської області, діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , застосувавши фізичну силу, умисно заламав ліву руку потерпілої за спину, внаслідок чого заподіяв потерпілій тілесне ушкодження у вигляді закритого косого перелому нижньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, яке згідно із висновком експерта відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 вищевказаними діями скоїв умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що 27 квітня 2020 року близько 22.00 години за місцем спільного проживання із своєю співмешканкою ОСОБА_4 в с. Соколя Буського району під час словесного конфлікту з потерпілою, яка прийшла додому після нього, скрутив своїми руками її ліву руку, від чого потерпіла почала плакати, а на наступний день її забрали до лікарні, де він дізнався, що зламав їй руку. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати, оскільки він примирився із потерпілою та добровільно відшкодував їй витрати на лікування.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 1 статті 122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є злочином середньої тяжкості, його наслідки, фактичні обставини кримінального провадження, мотиви та форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, у вчиненому щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки, що їх суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до норми ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі на певний строк.

Разом із тим, виходячи з принципів гуманізації та індивідуалізації покарання, судом враховується особа ОСОБА_5 , який за місцем свого проживання характеризується позитивно, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, судимості не має та є особою молодого віку, не одружений, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому суд вважає, що при застосуванні покарання у виді обмеження волі виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробовуванням на підставі вимог ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені положеннями ст. 76 КК України, яке, на думку суду, буде справедливе, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні, арешт не накладався, а речових доказів не має.

Цивільний позов не заявлявся.

Ураховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 370, ст. 373, ст. 374 КК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді одного року обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1