ун. № 759/3807/20
пр. № 1-кп/759/787/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001046 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алчевськ Луганської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.10.1999 Алчевським міським судом Луганської області за ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією частки майна, з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік, штраф 480 гривень;

21.12.2000 Алчевським міським судом Луганської області за ст.ст140 ч.2; 17, 143 ч.2; 143 ч.2; 193 ч.3; 194 ч.1; 229-6 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

28.04.2004 Алчевським міським судом Луганської області за ст.ст.309 ч.2, 69, 71 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі;

23.04.2007 Алчевським міським судом Луганської області за ст.ст.309 ч.2, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 2 роки;

04.12.2008 Алчевським міським судом Луганської області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

11.02.2014 Алчевським міським судом Луганської області за ст.185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі;

13.05.2016 Богуславським районним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі;

06.02.2017 Богуславським районним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

сторони захисту: захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 20.02.2020, приблизно о 16 годині 40 хвилин, знаходячись в торгівельному залі магазину «Сільпо», розташованого по проспекту. Перемоги, 87 в місті Києві, в якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», , вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке належить вище вказаному товариству.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в торгівельному залі вказаного магазину та вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих, не спостерігає, з метою обернення на власну користь та особистого збагачення, непомітно взяв чуже майно, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», а саме:

-«Цукерки Рошен Ліщина», артикул - 17687, у кількості 0,374 кг., вартістю 54 гривні 23 копійки (без ПДВ);

-«Цукерки Монблан лісовий горіх», артикул - 357905, у кількості 0,596 кг., вартістю 175 гривень 82 копійки (без ПДВ);

-«Цукерки АВК Трюфель», артикул - 686000, у кількості 0,398 кг., вартістю 56 гривень 05 копійок (без ПДВ)а всього товару на загальну суму 286 гривень 10 копійок (без ПДВ), які сховав собі під куртку, у яку був одягнений, після чого, ОСОБА_3 направився до лінії кас.

Маючи намір повторно таємно викрасти дане чуже майно, ОСОБА_3 , 20.02.2020 приблизно о 17 годині, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним на власний розсуд, не розрахувавшись на касі, направився з торгівельного залу до виходу, однак не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході за лінією кас ОСОБА_3 разом із викраденим ним майном, яке належить ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" був затриманий працівниками охорони вище вказаного магазину «Сільпо».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, визнав частково та показав, що 20.02.2020 приблизно в 17 годин 00 хвилин, знаходячись в магазині «Сільпо», що розташований по пр.Перемоги, 87 в Києві, повторно таємно намагався викрасти майно з магазину, а саме цукерки, однак був затриманий працівниками охорони.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, перелік викраденого майна не оспорює, однак він не згоден з загальною сумою вартості викраденого майна і вважає, що оскільки товарознавча експертиза по даному кримінальному провадженні не проводилась, то стороною обвинувачення не доведено, що в його діях є склад кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Крім показань обвинуваченого, винуватість ОСОБА_3 у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується наступним:

-протоколом огляду місця події від 20.02.2020, згідно якого в кімнаті охорони, розташованої в приміщенні магазину «Сільпо» за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 87, в присутності ОСОБА_3 було оглянуто пакет з цукерками, а саме: «Цукерки Рошен Ліщина», артикул - 17687, у кількості 0,374 кг., вартістю 54 гривні 23 копійки (без ПДВ), «Цукерки Монблан лісовий горіх», артикул - 357905, у кількості 0,596 кг., вартістю 175 гривень 82 копійки (без ПДВ), «Цукерки АВК Трюфель», артикул - 686000, у кількості 0,398 кг., вартістю 56 гривень 05 копійок (без ПДВ), а всього товару на загальну суму 286 гривень 10 копійок (без ПДВ) (а.п.29-31);

-протоколом огляду предмету CD-R диска від 21.02.2020, згідно якого було оглянуто вищевказаний диск наданий службою безпеки магазину з скріншотами на яким видно, як особа за зовнішнім виглядом схожа на обвинуваченого ОСОБА_3 бере цукерки (а.п.32-34);

-постановами про визнання речових доказів від 20.02.2020 та 21.02.2020 (а.п.35-37);

-довідкою вартості товарів наданого ТОВ "СІЛЬПО-ФУД", згідно якої загальна вартість викраденого майна без ПДВ становить 286 гривень 10 копійок (а.п.39).

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який вказує, що не згоден з загальною сумою вартості цукерок, а тому вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, то суд до цих показань ставиться критично і вважає, що обвинувачений намагається ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене.

Так, положенням п.6 ч.2 ст.242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи, для визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

У правовому висновку, викладеному в постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 420/1667/18, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду констатувала, що імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України у редакції Закону №1261- VII щодо призначення експертизи в кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується випадків, коли предметом злочину є гроші або інші цінні папери, що мають грошовий еквівалент, а також коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без залучення спеціальних знань, проведенням простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

До матеріалів кримінального провадження на підтвердження розміру заподіяного злочином матеріального збитку долучено довідку ТОВ "СІЛЬПО-ФУД", згідно якої загальна вартість викраденого майна без ПДВ становить 286 гривень 10 копійок (а.п.39).

Крім цього суд бере до уваги, що ОСОБА_3 намагався здійснити крадіжку чужого майна в торгівельному залі магазину «Сільпо», де весь товар має назву, артикул та цінник, а отже шляхом простих арифметичних розрахунків, він розумів, що скоює саме кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України.

З огляду на викладене, оскільки вказана довідка ТОВ "СІЛЬПО-ФУД", не викликає сумніву у її достовірності, доводи сторони захисту про порушення вимог ст.242 КПК України суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.337 КПК України, не встановлено, за даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога, ОСОБА_3 на обліку не перебуває, а отже є осудним.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, одружений, має місце реєстрації, його поведінку як до, так і після вчинення злочину, кількість та вартість майна, яке він намагався викрасти, а тому приходить до переконання про призначення йому покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці 6 (шість) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання 20.02.2020.

На підставі ст.73 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.02.2020.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати, звільнивши ОСОБА_3 негайно з під варти в залі судового засідання у зв`язку з відбуттям покарання.

Речові докази по справі, повернути законному володільцю ТОВ «Сільпо-Фуд».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1