У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2020 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
захисника адвоката ОСОБА_3
розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000097,

У С Т А Н О В И В :
04.06.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000097.
09 червня 2020 року надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про повернення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні визначено слідче управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, яке територіально знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А та відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.
За таких обставин захисник вважає, що звернення слідчого з таким клопотанням до Дніпровського районного суду м. Києва, територіальна юрисдикція якого не поширюється на орган досудового розслідування - слідче управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області за його зареєстрованим місцезнаходженням як юридичної особи прямо суперечить статям 132 та 184 КПК України.
На підтвердження правильності такої позиції захисник посилається на практику Верховного Суду, викладену в ухвалах від 22.04.2020 року у справі №487/7605/19.

У задоволенні такого клопотання захиснику було відмовлено, оскільки таким чином повністю нівелюються положення ст. 132 КПК України.

Зокрема, Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017, ВВР, 2017, № 48, ст.436, були внесені зміни до частини другої статті 132 та викладено її у такій редакції:

«Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.
У разі якщо фактичне місцезнаходження структурного підрозділу органу досудового розслідування відрізняється від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи, подання та розгляд клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюються виключно слідчим суддею місцевого суду за зареєстрованим місцезнаходженням органу досудового розслідування як юридичної особи".

Законом України від 22.03.2018 р. (№8151) «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо уточнення окремих положень» частину другу статті 132 викладено в такій редакції: «Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування».
При цьому, судді надано Постанову про внесення змін до складу групи слідчих у кримінальному провадженні від 21 січня 2020 року, згідно якої місцем проведення досудового розслідування визначено 5-те відділення СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд 14-А. (а. с. 8-9), що територіально відноситься до Дніпровського районного суду.

В той же час, судді надано ряд ухвал Верховного суду, якими в тому числі клопотання захисника були задоволені. Зокрема, згідно позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 22.05.2020 року у справі № 643/7609/20 зазначено наступне:
«Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
З огляду на абз. 1 ч. 3 ст. 34 цього Кодексу, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується й з позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (№ 51-1901впс20) та від 13.05.2020 року у справі № 643/7208/20 (№ 51-2272впс20)»
Розгляд клопотання не проводився, оскільки підозрюваний перебуває на лікуванні.
За таких обставин, заслухавши захисника, враховуючи викладені вище позиції Верховного Суду, вважаю необхідним ініціювати питання щодо внесення на розгляд Київського апеляційного суду подання про визначення підсудності розгляду даного клопотання.
Керуючись ст. 34 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Направити до Київського апеляційного суду подання за клопотанням старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження № 0000097 для вирішення питання про направлення матеріалів клопотання слідчого до іншого суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6