Справа № 191/2474/19
Провадження № 1-кс/191/253/20
У Х В А Л А

29 квітня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, але відносно якого: 30.05.2019 року до Синельниківського міськрайонного суду направлений обвинувальний акт за ч.3 ст. 185 КК України; 24.06.2019 року до Синельниківського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000982 від 22.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000982 від 22.06.2019 року, відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

29.04.2020 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області доставлений ОСОБА_5 .
Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183 КК України при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , відносно якого направлено до суду обвинувальні акти 30.05.2019 року за ч.3 ст.185 КК України та 24.06.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив аналогічне умисне кримінальне правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, при наступних обставинах.

21.06.2019 року близько о 16 годині 08 хвилин, ОСОБА_5 , проходячи повз територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив відсутню хвіртку паркану, яким огороджено вказане домоволодіння та незачинені двері у будинку.

Далі, ОСОБА_5 , розуміючи, що у вказаному житловому будинку, розташованому за вищевказаною адресою, можуть знаходитись цінні речі, які він може звернути на свою користь та в цей час у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, яке знаходиться в приміщенні вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, 21.06.2019 року приблизно о 16 годині 12 хвилин, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу пройшов через проміжок у паркані, через який здійснюється вхід на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проник до приміщення будинку.

Перебуваючи у коридорі вказаного будинку, впевнившись у тому, що господар домоволодіння відпочиває та за противоправними діями ОСОБА_5 ніхто не спостерігає, таємно викрав з приміщення коридору чоловічий велосипед «Мінськ» чорного кольору, який належить ОСОБА_6 .

З викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №2206/19 від 27.06.2019 матеріальний збиток на суму 2160 гривень 90 копійок.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникнення у житло, вчинене повторно.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування: протоколом прийняття заяви про вчинені кримінальні правопорушення; свідченнями потерпілого ОСОБА_6 ; свідченнями свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 22.06.2019 року; протоколом огляду предмета від 26.06.2019 року; іншими доказами.

28.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а також, враховуючи особу останнього як особу, відносно якої до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлені обвинувальні акти за вчинення аналогічних злочинів, не має постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, виникає ризик передбачений ч. 1 п. 1ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. ОСОБА_5 28.04.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, такі обставини можуть зумовити ОСОБА_5 спробувати уникнути передбаченої законом відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування або суду.

Також виникає ризик передбачений ч.1 п. 5 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно нього було направлено до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальні акти за вчинення аналогічних злочинів, тобто ОСОБА_5 схильний до вчинення крадіжок.

Таким чином, за викладених вище обставин, інші запобіжні заходи, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного також слід обов`язково враховувати вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що ОСОБА_5 не вчинить інше кримінальне правопорушення, в тому числі аналогічне, наразі відсутні.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, а головне в даному випадку попередження та своєчасне припинення вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності та переховування від правосуддя.

Таким чином, за викладених вище обставин, інші запобіжні заходи, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть забезпечити належним чином виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків та запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_5 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї причетності до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 встановлено, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в той самий час з`ясовуючи питання про міцність соціальних зв`язків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesА, №182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що узгоджується з позицією, наведеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Медвєдєв та інші проти Франції» (рішення ЄСПЛ від 29 березня 2010 року, § 76). Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, під час визначення підстав для застосування конкретного виду запобіжних заходів також слід ураховувати правило, що закріплено ч. 3 ст. 176 КПК України, - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Отже, ще однією складовою підстав застосування конкретного запобіжного заходу є наявність відомостей про те, що іншими запобіжними заходами виконання завдання кримінального провадження є неможливим.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених у ч.5 ст.194 КПК України низки обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора або судді за першою вимогою;

- не залишати місце проживання в період часу з 18.00 години до 07-00 години, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Зазначені зобов`язання застосовуються до підозрюваного ОСОБА_5 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали.

Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1