Справа № 638/1429/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000152 від 12.01.2020 року за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, офіційно працевлаштованого ТОВ «Контінент» виливач підошви, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-
встановив:

11.01.2020 року о 13 год. 00 хв., екіпаж № 1102 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у складі поліцейського 1 взводу 1 роти 3 батальйону молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського 1 взводу 1 роти 3 батальйону молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , отримав повідомлення про порушення ПДР водієм автомобілю ГАЗ 3302 д.н.р. НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня. В зв`язку з цим екіпаж № 1102 направився на вказану адресу, де біля будинку № 29 по вул. 23 Серпня в м. Харкові в ході обстеження прилеглої території виявили вищевказаний автомобіль під керуванням гр. ОСОБА_4 , який мав візуальні ознаки алкогольного сп`яніння. Далі, ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог чинного законодавства, на що останній відмовився. Крім того, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_4 , що він вчиняє адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 130 КУпАП «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» і буде прийнято рішення про складання адміністративного протоколу.

В цей час приблизно о 13 год. 00 хв., 11.01.2020 року у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на пропозицію та надання патрульним поліцейським, тобто службовим особам, неправомірної вигоди за не складання протоколу про вчинене ним адміністративне правопорушення. Незважаючи на неодноразові попередження з боку працівників поліції про кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , неодноразово висував у бік працівників поліції, що несли службу у складі екіпажу № 1102 пропозиції неправомірної вигоди, а саме, передачі їм грошових коштів в сумі 4000 грн. від якої працівники поліції відмовились, та повідомили про пропозицію надання їм неправомірної вигоди до Шевченківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.

Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочину середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, працюючий ТОВ «Контінент» - виливач підошви, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_7 суд визнає щире каяття.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_7 відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який складає 8500 грн., оскільки саме цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.

Питання про долю речових доказів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбачених ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який складає 8500 грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: