Єдиний унікальний номер №943/2240/19
Провадження №1-кп/943/74/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

закон.представник обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служба у справах дітей

Буської РДА ОСОБА_7

представника Буського ВП ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Буську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000292 від 22.09.2019 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Буськ Львівської області, українець, громадянин України, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

передбаченому ч.1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

22 вересня 2019 року, приблизно в період часу з 01:00 год. по 02:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 , біля господарської будівлі, на відкритій місцевості помітив автомобіль марки «ВАЗ- 21061» 1995 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був відчинений, з ключем запалення в салоні автомобіля. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими власником вищевказаного автомобіля ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу з подвір`я, без дозволу власника автомобіля та всупереч його волі, не приводячи в рух двигун, за допомогою сили рук викотив його з території господарства на певну відстань приблизно до 50 м., після чого привів в дію двигун внутрішнього згорання та отримавши можливість керувати транспортним засобом і здійснювати рух на ньому, незаконно заволодів вказаним автомобілем та поїхав ним в напрямку автодороги Київ-Чоп, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 9 921,33 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять одна грн. тридцять три коп.) за пошкодженні автомобіля та вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу - 11 731,39 грн. (одинадцять тисяч сімсот тридцять одна грн. тридцять дев`ять коп.).

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

ОСОБА_4 в суді визнав себе винуватим у вчиненні означеного кримінального правопорушення, та пояснив що

22 вересня 2019 року, приблизно в період часу з 01:00 год. по 02:00 год. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_9 , в с. Купче Буського району Львівської області, помітив автомобіль марки «ВАЗ-21061», який був відчинений, з ключем запалення в салоні автомобіля. Побачивши це, у нього раптово виникло бажання заволодіти цим автомобілем, щоб покататися. В подальшому, без дозволу власника автомобіля та всупереч його волі, викотив такий з території господарства на певну відстань приблизно на 50 м., після чого сів в автомобіль та поїхав в напрямку автодороги Київ-Чоп. Під час руху, пошкодив даний автомобіль.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, його вина доведена показами потерпілого, доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000292 від 22.09.2019 року.

27.02.2020 року до суду надійшло клопотання захисника неповнолітнього ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 , про звільнення від покарання на підставі ст.105 КК України із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 .

Обвинувачений, його законний представник, підтримали клопотання, просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та застосувати до нього дані примусові заходи виховного характеру.

Прокурор не заперечила проти клопотання захисника, вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання та застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі обвинуваченого під нагляд матері.

Представники служби у справах дітей Буської РДА та представник Буського ВП підтримали таке клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг повноліття.

Згідно характеристики ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується добре.

З довідки про наявність судимостей вбачається, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Злочин, скоєний ОСОБА_4 , відповідно до ст.12КК України є злочином середньої тяжкості.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2ст. 484КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються добре за місцем проживання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину суд розцінює як пом`якшуючі обставини. На обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 18 років. В зв`язку з цим до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, зокрема, у виді передачі під нагляд батьків.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбачена ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ), суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Мати обвинуваченого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем праці та проживання характеризується позитивно, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , працює в ДНЗ «Лелеченя».

Остання не заперечує проти передачі її сина ОСОБА_4 під її нагляд, до повноліття останнього.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, доведена в повному обсязі.

Обвинувачений беззаперечно визнав себе винуватим у вчинення означеного кримінального правопорушення, у незаконному заволодінні транспортним засобом та просить звільнити від покарання із застосуванням відносно нього примусових заходів виховного характеру, згідно клопотання його захисника.

На підставі викладеного, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро покаявся у вчиненому, шкодує про свій протиправний вчинок, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_9 відшкодована повністю, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків, матері ОСОБА_5 .

Суд вважає, що саме такий вид примусових заходів виховного характеру буде необхідним і достатнім для перевиховання і виправлення неповнолітнього, попередження вчинення ним нових правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта відповідно до ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 , про звільнення обвинуваченого від покарання відповідно до ст.105 КК України та застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді передача неповнолітнього під нагляд батьків - задовольнити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та на підставі ч.1 ст. 105 КК України, звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.

Звільнити ОСОБА_4 , від покарання за ч. 1 ст. 289 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , строком до повноліття ОСОБА_4 , до 17 травня 2021 року.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в`язка ключів, які знаходяться в камері зберігання Буського ВП, повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Речовий доказ: один сигаретний недопалок, який знаходиться при матеріалах провадження, знищити.

Речові докази: флеш накопичувачі Kingston по 16 Gb з відеозаписом слідчого експерименту в кількості 3 шт., залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Буського районного суду від 23 вересня 2019 року, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1099,07 гривень за проведення дактилоскопічної експертизи та 2198,14 гривень за проведення авто товарознавчої експертизи

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1