Справа № 675/984/19
Провадження № 1-кп/675/13/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" березня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000297 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Блажево, Сарненського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого директором приватного підприємства «Вавітал», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
17 серпня 2018 року, біля 09 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку (БОС) № 14, що розташований за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул.Шевченка, помітив ОСОБА_6 , який вийшов з під`їзду № 6, вказаного будинку та сів за кермо автомобіля марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, який був припаркований неподалік від даного під`їзду, після чого, у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_4 , підійшов до вищезазначеного автомобіля, у якому за кермом знаходився ОСОБА_6 , та, з метою протиправного заволодіння ним, сів до нього зі сторони передніх пасажирських дверей, після чого застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс для останнього серію ударів руками в область тулуба та виштовхав його із салону автомобіля, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на передній поверхні живота в ділянці реберної дуги зліва, в ділянці епігастрію, на передній поверхні лівого стегна, забою м`яких тканин в ділянці виявлених синців, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, подолавши опір потерпілого, усунувши перешкоду щодо заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відкрито, поза волею останнього, сів за кермо автомобіля марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 1097976,62 грн., та розпочав рух автомобілем, з метою залишити місце вчинення злочину. При цьому, потерпілий ОСОБА_6 , намагаючись заблокувати рух даного автомобіля, став перед ним та почав утримувати його за полімерну накладку, яка розміщена на капоті автомобіля, але до зупинення транспортного засобу це не призвело. Після цього ОСОБА_4 на вказаному автомобілі попрямував в смт. Теофіполь, до приміщення ангару, який розташований по вул. Заводській, 9.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаюється. Не заперечив того, що він 17.08.2018 близько 09 год. у м. Ізяслав поблизу будинку БОС № 14 по вул. Шевченка, незаконно заволодів автомобілем марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , однак виклав свою версію подій. Зокрема вказав, що між його дружиною, яка являється підприємцем та потерпілим були господарські відносини, згідно, яких дружина ОСОБА_7 надавала послуги по виконанню сільськогосподарських робіт, а саме збирання врожаю, однак ОСОБА_6 не виконано умови договору, та відповідно у нього утворився борг близько 300 000 грн., які він не повертав. Таким чином, ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу у вигляді застави заволодів вищевказаним автомобілем за обставин викладених в обвинувальному акті, лише заперечив стосовно нанесення для потерпілого будь-яких тілесних ушкоджень.

На підтвердження своїх показів ОСОБА_4 надав ряд документів: договір № 2 про виконання сільськогосподарських робіт від 20.08.2016 укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «АПК Колос-Агро» в особі директора ОСОБА_6 ; Акти здачі-прийняття виконаних робіт; Рахунок-фактура № ЖЛ-0000001 від 10.04.2017; рішення господарських судів першої, апеляційної, та касаційної інстанції; висновок експерта № 106 від 12.04.2018 по проведенню судової технічної експертизи документів; ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду від 13.12.2019 та витяг з ЄРДР за №0000372 від 18.12.2019 по факту вчинення ОСОБА_6 щодо ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
З врахуванням даних показів, суд розцінює визнання вини ОСОБА_4 , як часткове.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина в скоєному доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що біля 09 год. 17.08.2018 поблизу будинку БОС № 14 по вул. Шевченка, м. Ізяслав, він підійшов до власного автомобіля марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та привів в дію його двигун. Знаходячись в автомобілі за кермом, до нього зі сторони передніх пасажирських дверей сів чоловік, якого він у подальшому впізнав, як ОСОБА_4 . Останній у свою чергу розпочав наносити йому численні удари в область тулубу та виштовхнув із автомобіля. Після чого, ОСОБА_4 розпочав рух автомобіля, а він намагаючись його зупинити схопився за полімерну накладку капоту автомобіля, але це не зупинило ОСОБА_4 , який залишив місце події на його автомобілі. Також вказав, що дані події відбувалися за участі свідків, які намагалися йому допомогти шляхом блокування автомобіля під керуванням ОСОБА_4 ..

Під час розгляду справи, потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 направили на адресу клопотання, відповідно до яких просили слухати справу у їх відсутності. Також, ОСОБА_6 у своєму клопотанні вказав, що ОСОБА_4 повністю відшкодував йому моральні та матеріальні збитки завдані даним злочином, а тому претензій до нього не має. В зв`язку з цим, просить залишити цивільний позов без розгляду, та суворо не карати обвинуваченого, по мірі можливості застосувати ст. 69 КК України, та призначити покарання у виді штрафу.

Показами свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що в ранці 17.08.2018 біля будинку БОС № 14 по вул. Шевченка, м. Ізяслав, бачив як біля автомобіля марки «Toyota» двоє чоловіків сперечалися та шарпалися між собою. В подальшому чоловік, як йому пізніше стало відомо на прізвище ОСОБА_6 вигукував, що викрадають його автомобіль. В цей час інший чоловік знаходився в автомобілі та розпочав рух ним, тоді він намагаючись допомогти потерпілому здійснював відповідні заходи, щоб відчинити двері, однак вони були зачиненні з середини. ОСОБА_6 в свою чергу знаходився попереду автомобіля тримаючись за його капот, однак автомобіль продовжував рух то вперед, то назад. Під час вказаних подій, він власним автомобілем «Опель», заблокував проїзд автомобілю «Toyota» та телефонував на «102», також з іншого боку автомобіль «Жигулі», червоного кольору заблокував його виїзд. Однак водій автомобіля «Toyota» щось сказав для водія автомобіля «Жигулі», та він від`їхав, внаслідок чого автомобіль «Toyota» виїхав з вулиці та попрямував у невідомому напрямку.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду показав, що 17.08.2018 у ранню пору доби біля будинку БОС № 14 по вул. Шевченка, м. Ізяслав, він знаходився у власному автомобілі «ВАЗ» моделі «2104» та бачив, як двоє чоловіків, один з яких являється власником автомобіля «Toyota», моделі «Land Cruiser-200» сперечаються між собою. В подальшому власник автомобіля «Toyota» знаходився попереду свого автомобіля і чіплявся за нього, а інший водій перебував за його кермом. Зрозумівши, що водій автомобіля «Toyota» намагається його викрасти, він власним автомобілем заблокував йому виїзд ззаду, а автомобіль «Опель», яким керував ОСОБА_9 заблокував його з переду. Однак для уникнення зіткнення з автомобілями на пропозицію водія автомобіля «Toyota», він від`їхав, та вказаний автомобіль попрямував у невідомому напрямку. Також вказав, що водія автомобіля «Toyota» він не розгледів, оскільки скло в даному автомобілі були затемнені.
Свідок ОСОБА_11 надав суду аналогічні покази свідків ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , а також вказав, що водія автомобіля «Toyota» він не розгледів.

Свідок ОСОБА_12 , який являється сином обвинуваченого, суду показав, що 17.08.2018, він разом із батьком їхали на автомобілі «Audi Q7» у напрямку з смт.Теофіполь до м. Шепетівка, та проїжджаючи через місто Ізяслав випадково побачили автомобіль «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», який належить ОСОБА_6 . На прохання батька вони зупинилися біля даного автомобіля, оскільки батько хотів поговорити з ОСОБА_6 . Дочекавшись коли вийде ОСОБА_6 до свого автомобіля, батько вийшов до нього та вони про щось говорили, та сіли в авто ОСОБА_6 , будь-яких агресивних дій між ними не відбувалося. Після чого батько повідомив його, що ОСОБА_6 віддав йому свій автомобіль, та вони на обох автомобілях поїхали у м. Шепетівка, він на «Audi Q7», а батько на «Toyota».

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 , який являється слідчим СВ Ізяславського відділення поліції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, суду показав, що ОСОБА_7 у 2017 році зверталася до поліції із заявами про шахрайські дії з боку ОСОБА_6 , а саме останній відмовлявся від підписання Актів прийому-передач щодо обробки земельної ділянки, збір врожаю. 17.08.2018 у ранню пору доби ОСОБА_4 телефонував йому, однак він не мав змоги з ним говорити, оскільки перебував у лікарні. Надалі йому повідомили, що ОСОБА_4 викрав автомобіль ОСОБА_6 , на що він телефонував до нього та просив повернути автомобіль, але ОСОБА_4 повідомив його, що прямує в смт. Теофіполь, та буде там розмовляти.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 об`єктивно підтверджується даними протоколу від 17 серпня 2018 року, щодо прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілим ОСОБА_14 , який того ж дня звернувся до поліції із заявою про викрадення невстановленою особою на прізвище ОСОБА_15 його автомобіля «Toyota», моделі «Land Cruiser-200».
Даними протоколу огляду місця події від 17 серпня 2018 року, фототаблиць до нього, згідно із яких оглянуто місце події викрадення автомобіля «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», а саме подвір`я будинку БОС АДРЕСА_2 , із зазначенням місця його розташування, та виявлено і вилучено полімерний ґудзик синього кольору, який визнаний речовим доказом.
Даними протоколу огляду місця події від 17 серпня 2018 року, фототаблиць до нього, згідно із яких на території ПП «Вавітал», що за адресою вул. Заводська, 9, смт. Теофіполь, Хмельницької області, директором якого являється ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: автомобіль марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору; два сліди долонних папілярних візерунків рук; змиви з керма, ручки коробки передач, капоту автомобіля марки «Toyota», які визнані речовими доказами.

Відповідно до протоколу огляду речового доказу від 22.08.2018, фототаблиць до нього, було оглянуто салон автомобіль марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», державний номерний знак НОМЕР_1 , та виявлено свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля серії НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_16 , а також висновок експертного дослідження автомобіля № 11/8047/8604 від 21.09.2016 та поліс обов`язкового страхування № АК 5000078, які також визнані речовими доказами.

За даними висновку автотоварознавчої експертизи № 12.2-0062:18 від 11.09.2018 (22.08.2018), ринкова вартість автомобіля марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , станом на 17 серпня 2018 року могла складати 1097976,62 грн.

Довідкою аналізу телефонних з`єднань терміналу IMEI № НОМЕР_4 з абонентським номером НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 було встановлено та відображено у картографічному вигляді орієнтований маршрут руху останнього, а саме на протязі періоду часу з 06:30 по 11:00 год. 17.08.2018 ОСОБА_4 рухався в хронології часу з с. Білогородка Ізяславського району в сторону м. Ізяслав, де перебував в період часу з 07:24 по 10:14 год., далі абонент рухається в сторону м.Теофіполь, по дорозі куди, фіксується базовою станцією в с. Волиця Теофіпольського району, а в період часу з 10:28 по 10:34, та з 10:43 по 11:00 год. абонента зафіксовано ретрансляційною антеною в м. Теофіполь.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28 вересня 2018 року та відеозапису вказаної слідчої дії, судом встановлено, що з участю потерпілого ОСОБА_6 проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які отримані під час допиту останнього. В ході слідчого експерименту потерпілий розповів та відтворив на місці події, яким саме чином ОСОБА_4 заволодів його транспортним засобом із застосуванням насильства.

Відповідно до протоколів проведення слідчого експерименту від 05 жовтня 2018 року, 19 листопада 2018 року та 06 грудня 2018 року, відеозапису проведення зазначених слідчих дій, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на місці події кримінального правопорушення розповіли та показали, яким саме чином невідомою особою викрадено транспортний засіб, який належить ОСОБА_6 .
Вказані слідчі експерименти узгоджуються з їхніми поясненнями у суді.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08 грудня 2018 року, фототаблиць до нього, згідно із якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 за рисами обличчя, статурою тіла, формою очей та носа, як особу, що незаконно заволоділа автомобілем марки «Toyota», моделі «Land Cruiser».

Водночас, суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_4 щодо заперечень нанесення тілесних ушкоджень для ОСОБА_6 , оскільки даний факт стверджується показами потерпілого, та висновком експерта № 377 від 22.08.2018, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: синці на передній поверхні живота в ділянці реберної дуги зліва, в ділянці епігастрію, на передній поверхні лівого стегна, забій м`яких тканин в ділянці виявлених синців, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень, для їх виникнення потрібно не менше 4-5 травмуючих дій.

Крім того, покази свідка ОСОБА_12 , судом до уваги не беруться, оскільки вони спростовуються дослідженими у справі письмовими доказами, та поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також судом враховується, що свідок ОСОБА_12 являється сином обвинуваченого, та його покази спрямовання на виправдання ОСОБА_4 .

Разом з тим, слід вказати, що посилання обвинуваченого на ті обставини, що між його дружиною та потерпілим існують господарські відносини, які носять спірний характер, жодним чином не виправдовують дії ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні.

За таких обставин, сукупність досліджених в ході судового розгляду справи доказів та їх оцінка переконують суд, що вина обвинуваченого доведена, його дії вірно кваліфіковані по ч. 2 ст. 289 КК України, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставин, що пом`якшують покарання суд визнає часткове визнання вини, щире каяття, та відшкодування шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він раніше не судимий, за місцем проживання та працевлаштування характеризується виключно позитивно. На його утриманні перебуває мати ОСОБА_17 , 1946 року народження, яка через свій вік та стан здоров`я не в змозі себе самостійно забезпечувати, дружина та син являються інвалідами ІІ та ІІІ групи. Згідно довідок Теофіпольської ЦРЛ на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Як вбачається із досудової доповіді Теофіпольського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, та низький рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. При цьому, суд враховує також думку потерпілого, який наполягав на призначенні обвинуваченому більш м`якого покарання встановленого законом.

Відповідно до положень ст. 69 КК України, за наявності кількох обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе, але при цьому вважає, що є підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, а саме, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів, оскільки він розкаявся у вчиненому злочині, відсутні обтяжуючі обставини, повністю відшкодував потерпілому спричинену матеріальну та моральну шкоду, а потерпілий суду повідомив, що ніяких претензій до обвинуваченого не має та просив призначити покарання у виді штрафу.

Заявлений цивільний позов, потерпілий у письмовому клопотанні просив залишити без розгляду.

Судові витрати по проведенню судової автотоварознавчої експертизи: № 12.2-0062:18 від 11.09.2018 (22.08.2018) по встановленню ринкової вартості автомобіля в розмірі 572,00 грн., слід стягнути з ОСОБА_4 .

Судові витрати по справі по проведенню судової дактилоскопічної експертизи №4.6-0566:18 від 21.08.2018 в сумі 715,00 грн. слід віднести на рахунок держави, оскільки даний висновок експерта, як доказ, не пред`явлений на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного злочину, тому судом відповідно в основу вироку як доказ він не закладений.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмір однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572,00 грн. у відшкодування вартості проведеної експертизи.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2018 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , власником якого являється ОСОБА_16 .

Речові докази:

- полімерний ґудзик, темно-синього кольору, із чотирма отворами, круглої форми, із залишками тканини синього кольору; паперовий конверт із 2-ма слідами долонних поверхонь рук на 2-х додатках до протоколу з первинним упакуванням та паперовий конверт із двома дактилокартами ОСОБА_4 , двома дактилокартами ОСОБА_6 , двома первинними упакуваннями; паперовий конверт білого кольору зі змивом з керма, конверт білого кольору зі змивом з ручки коробки передач, конверт зі змивом з капоту автомобіля марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, а також паперовий конверт білого кольору з контрольним змивом знищити;

- автомобіль марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого Центром 2144 власником автомобіля марки «Toyota», моделі «Land Cruiser-200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , являється ОСОБА_16 , висновок експертного дослідження автомобіля №11/8047/8604 від 21.09.2016 та поліс обов`язкового страхування № АК 5000078 залишити у власності законного володільця - потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Ізяславський районний суд.

Суддя ОСОБА_1