Дата документу 13.01.2020 Справа № 335/6391/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/6391/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/309/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула 13 січня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000041 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини

В провадження Орджонікідзевськогорайонного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України.

Прокурор та представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, зазначивши, що підстав для його повернення немає, досудове розслідування було проведено у повному обсязі, всі встановлені слідством обставини вчиненого кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Також зазначив, що місце вчинення злочину не встановлено, а тому зазначене кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Захисник ОСОБА_7 просив повернути обвинувальний акт прокурору, про що подав до суду письмове клопотання, у якому зазначив, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_9 є неконкретним, відсутня належна правова кваліфікація кримінального правопорушення, не зазначена роль останнього в інкримінованому злочині та його повноваження, обвинувальний акт містить суттєві суперечності, що позбавляє обвинуваченого можливості визначитися від якого обвинувачення слід захищатися, відсутні дані щодо потерпілого МКП «Основаніє». Окрім того, зазначив, що обвинувальний акт складено за межами строку досудового розслідування.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутнє місце вчинення злочину, пред`явлене обвинувачення є неконкретним і не містить опису обставин вчинення обвинуваченими інкримінованого злочину, а саме не розкрита та не сформульована роль ОСОБА_9 як пособника; не зазначено в результаті яких саме дій обвинувачений заволодів грошовими коштами підприємств; зазначені в обвинувальному акті підприємства, яким нібито було завдано матеріальну шкоду, за своїм статусом не відносяться до територіальної громади м. Запоріжжя; не зазначено про те, що обвинувачений «заволодів чужим майном», обмежившись вказівкою лише на «заволодіння майном»; не зазначено яким саме службовим становищем зловживав ОСОБА_9 та чи є він службовою особою та, відповідно, спеціальним суб`єктом злочину; крім того, обвинувальний акт не містить інформації про потерпілого у даному кримінальному провадженні МКП «Основаніє» та адреси його місцезнаходження; також обвинувачення пред`явлено ОСОБА_9 , а формулювання містить обвинувачення, інкриміноване органом досудового слідства іншій особі, а саме: ОСОБА_10 , тобто із зазначенням конкретної особи, відносно якої вина не встановлена обвинувальним вироком, що набрав законної сили; крім того, обвинувальний акт не містить юридичних та фактичних адрес підприємств ТОВ «ВКФ ГЮСС», ПАТ «Запоріжзв`язоксервіс», на користь яких, згідно обвинувального акту ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, заволоділи грошовими коштами та не зазначено у яких банках (адреса) розташовані розрахункові рахунки цих Товариств та КП «Водоканал», Концерн «МТМ», МКП «Основаніє».

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд в порушення вимог ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання вдався до оцінки обставин кримінального правопорушення, правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 , та піддав сумніву правильність викладення прокурором фактичних обставин вчиненого обвинуваченим злочину.

Вважає, що встановлена судом неконкретність обвинувачення не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Вказує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, посилання суду щодо відсутності місця вчинення злочину вважає безпідставним, оскільки обвинувальний акт містить відомості стосовно місця вчинення злочину.

Також вважає необґрунтованим посилання суду на відсутність відомостей про потерпілого у даному провадженні - МКП «Основаніє» та адреси його місцезнаходження, оскільки в ході досудового розслідування МКП «Основаніє» потерпілим не визнавалося, а тому відомості про нього в обвинувальному акті відсутні.

Окрім цього, зазначає, що суд в порушення ч. 2 ст. 314 КПК України провів підготовче судове засідання у відсутність представників потерпілих КП «Водоканал» та Концерну «Міські теплові мережі».

Просить ухвалу скасувати та обвинувальний акт направити до суду першої інстанції для призначення підготовчого судового засідання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, вказав про відсутність правових підстав для повернення обвинувального акту.
Захисник у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги, вказав, що потерпілими в даному кримінальному провадженні є 3 юридичних особи, при цьому шкода завдана потерпілому КП «Основаніє», а в обвинувальному акті не зазначено, що дане КП є потерпілим, також вказує на неконкретність формулювання обвинувачення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Так, за змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку його невідповідності вимогам КПК України, які визначені в ч.ч.1-3 ст.291 КПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо недотримання при складанні обвинувального акту вимог ст. 291 КПК України не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті наявні необхідні для розгляду кримінального провадження відомості.

Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено перелік даних, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, п. 5 передбачено викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Суд першої інстанції, вказуючи на неконкретність пред`явленого обвинувачення, вказаних вимог не дотримався та необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, всупереч вимогам ст.ст. 291, 314 КПК України, оскільки обвинувальний акт містить відомості стосовно місця вчинення злочину та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 .

При цьому судова колегія зауважує, що висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення, що є неприпустимим.

Так, конкретність обвинувачення є оціночним критерієм, та може бути перевірена лише в ході судового розгляду провадження, оскільки під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Отже, на переконання колегії суддів, неконкретність обвинувачення у даному кримінальному провадженні та з урахуванням вимог ст. 291 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту, про що обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

Одночасно, судова колегія зауважує, що з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст. 337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо.

При цьому, в силу наведеної вище норми, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, рівно як і прийняти рішення про виправдання (ч.1 ст. 373 КПК України).

Також, колегія суддів знаходить помилковим висновок суду щодо відсутності в обвинувальному акті місця вчинення інкримінованого злочину як підстави повернення обвинувального акту, оскільки даний обвинувальний акт було направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в порядку ч. 1 ст. 32 КПК України, тобто до суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, адже чітко встановити місце вчинення злочину не є можливим, що випливає зі змісту обвинувального акту, а тому останній надійшов до суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ прокуратури Запорізької області.

Посилання суду на відсутність інформації про потерпілого МКП «Основаніє» та адреси його місцезнаходження, з урахуванням положень ст. 55 КПК України, також є необґрунтованим, оскільки згідно змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні дані про залучення МКП «Основаніє» в якості потерпілого, що підтверджується прокурором з зазначенням про невизнання даного підприємства у якості потерпілої юридичної особи і в свою чергу дана обставина не вказує на невідповідність обвинувального акту вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, про що зазначав місцевий суд.

Між тим, звертаючись до змісту обвинувального акту, прокурор зазначив назви та адреси юридичних осіб, які визнані у справі потерпілими.

Інші підстави, з яких місцевий суд повернув обвинувальний акт прокурору, зокрема щодо наявності в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 відомостей стосовно іншої особи, з урахуванням наявності кримінального провадження щодо останнього з тих самих обставин, судова колегія не вважає істотними, та такими які б не могли бути усунені при судовому розгляді і перешкодили суду першої інстанції виконати вимоги ст.ст. 315, 316 КПК України та провести підготовчий судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Апеляційна інстанція не знаходить беззаперечних підстав для повернення обвинувального акту, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної достатньої та мотивованої підстави, яка ґрунтується на вимогах закону для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України і тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, щообумовлює задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК Українискасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4