Дата документу 21.02.2020 Справа № 554/1259/20
Провадження № 1-кс/554/2511/2020
УХВАЛА
іменем України
21 лютого 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , подане в кримінальному провадженні №0000086 від 30 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з клопотанням, погодженим із прокурором, у якому просить накласти арешт у виді заборони відчуження, розпорядження, а також проведення ремонтних робіт щодо автомобіля ВАЗ 21093, держ. номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , визначивши місце зберігання транспортного засобу за місцем проживання власника (адреса: АДРЕСА_1 ) на час проведення експертних досліджень, а також накласти арешт у виді заборони відчуження та розпорядження щодо двох недопалків «Philip Morris», чохол з рульового керма, дві в`язані шапки (чорного та темно синього кольору), шкарпетку чорного кольору.

На обґрунтування доводів клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 30 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з 28 січня 2020 року 12:00 год. по 29 січня 2020 року 15:30 год. за адресою: м.Полтава, вул.Олександра Бідного, 2, невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом, який знаходився на парковці міської дитячої травматології, марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2003 року випуску, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , що проживає у АДРЕСА_2 , чим завдала останньому матеріальних збитків у сумі 63000 гривень.

16 лютого 2020 року в ході огляду місця події лісосмуги поблизу с.Вільне, Машівського району, Полтавської області було виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ 21093, зеленого кольору, та окрім цього виявлено та вилучено: два недопалки «Philip Morris», чохол з рульового керма, дві в`язані шапки (чорного та темно синього кольору), шкарпетку чорного кольору.

Вказаний транспортний засіб направлено на зберігання за місцем проживання власника під розписку за адресою: АДРЕСА_1 . Інші виявлені речі та предмети - до камери зберігання речових доказів ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Полтава, вул.Стрітенська, 16.

16 лютого 2020 року постановою слідчого вищевказані автомобіль було та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №000086.

Слідчий зазначає, що метою арешту майна в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, оскільки в даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб та речі є предметами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У зв`язку з наведеним у слідчого виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд без участі, у якій клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання. Надав на адресу суду заяву, в якій не заперечував проти арешту майна та просив розглянути клопотання без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання та дослідивши надані матеріали, дійшов до таких висновків.

Установлено, що в провадженні відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000086 від 30 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Згідно з фабуло витягу з ЄРДР за №0000086 внесені відомості про те, що в період часу з 28 січня 2020 року 12:00 год. по 29 січня 2020 року 15:30 год. за адресою: м.Полтава, вул.Олександра Бідного, 2, невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом, який знаходився на парковці міської дитячої травматології, марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2003 року випуску, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , що проживає у АДРЕСА_2 , чим завдала останньому матеріальних збитків у сумі 63000 гривень.

Відповідно до копії протоколу від 16 лютого 2020 року вбачається, що було проведено огляд місця події - лісосмуги поблизу с.Вільне, Машівського району, Полтавської області, за наслідками якого виявлено та вилучено, зокрема, автомобіль ВАЗ 21093, зеленого кольору, та два недопалки «Philip Morris», чохол з рульового керма, дві в`язані шапки (чорного та темно синього кольору), шкарпетку чорного кольору.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль ВАЗ 21093, держ. номер НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

16 лютого 2020 року постановою слідчого вищевказаний транспортний засіб, а також вилучені під час огляду речі та предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000086.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Слідчим у клопотанні доведено, що вищевказане майно, на яке він просить накласти арешт, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, та наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Також наявні достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди злочину, що обумовлює необхідність проведення під час досудового розслідування судових експертиз та слідчих дій з метою встановлення всіх обставин події кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню.

Так само наведений вище перелік речей має значення для встановлення істини по справі та їх збереження у кримінальному провадженні необхідне для перевірки всіх обставин, які підлягають доказуванню.

Таким чином, вилучені відповідно до протоколу огляду від 16 лютого 2020 року автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 , а також два недопалки «Philip Morris», чохол з рульового керма, дві в`язані шапки (чорного та темно-синього кольору), шкарпетка чорного кольору підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а також враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За вказаних обставин, оскільки власник не заперечує проти арешту майна та не чинить перешкод у кримінальному провадженні, клопотання слідчого підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає можливим на час проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз накласти арешт на автомобіль з позбавленням права на його відчуження, розпорядження, проведення ремонтних робіт і з метою недопущення порушення прав власника передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , у виді заборони відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт, передавши його на час проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), а також накласти арешт у виді заборони відчуження та розпорядження щодо двох недопалків «Philip Morris», чохла з рульового керма, двох в`язаних шапок (чорного та темно синього кольору), шкарпетки чорного кольору , визначивши місце зберігання цих речей камеру зберігання речових доказів ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Полтава, вул.Стрітенська, 16 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Зобов`язати ОСОБА_5 забезпечити належне зберігання автомобіля марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 та надавати його на першу вимогу органу досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0000086, слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1