УХВАЛА
30 червня2020 року

м. Київ
справа №189/1846/18
провадження №51-2997ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року,
встановив:
ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року клопотання Міністерства юстиції України задоволено.
Вирок Октябрського районного суду м. Бєлгорода від 15 грудня 2017 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 23 березня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 30 п. п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 9 місяців, вирішено привести у відповідність до законодавства України. Чинними нормами законодавства України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено на території Російської Федерації, є ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України. Вказаною ухвалою районного суду постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 9 місяців без конфіскації майна.

Вирішено питання про обчислення строку відбування покарання засудженим та розмір процесуальних витрат, які підлягають стягненню з нього.
У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, засуджений ОСОБА_4 не погоджуючись із кваліфікацією його дій місцевим судом просить перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України та застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали районного суду це рішення стосується питань, пов`язаних із виконанням вироку і постановлено відповідно до положень Глави 46 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), що регулює питання виконання вироків іноземних держав на території України.
Частиною 7 ст. 610 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Касаційне оскарження такої ухвали законом не передбачено.

Отже, вказана ухвала суду першої інстанції, яка постановлена за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, може бути оскаржена лише в апеляційному порядку і рішення апеляційного суду, постановлене за наслідками такого перегляду касаційному оскарженню не підлягає.
До того ж, як убачається зі змісту касаційної скарги засудженого, оскаржуване рішення не було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, куди він може звернутися з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення пропущеного строку.
Оскільки, оскаржуване рішення не є предметом касаційного перегляду у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3