Справа № 202/1591/20
Провадження № 1-кс/202/2141/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна, відповідно до якої просила зобов`язати слідчого та прокурора прийняти процесуальне рішення про повернення їй вилученого майна згідно протоколу вилучення майна від 19 травня 2015 року.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000907 від 19 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.229 КК України. В рамках вказаного провадження органом досудового розслідування було проведено обшук в приміщеннях, розташованих за адресою: м.Дніпро, вул.Донецьке шосе, буд.121, приміщення 312 у магазині «Комп`ютери» з метою відшукання та вилучення продукції невідомого походження маркованої знаками для товарів і послуг, що належить на праві власності Sonu computer entertaiment Europe, документів що підтверджують факт реалізації продукції компанії Sony та інше, в ході якого було вилучено у ОСОБА_5 певні речі, в тому числі було вилучено речі, які не належали особам, відносно яких проводилось досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. Скаржник зазначила, що саме вона є власником вилученого в ході вказаного вище обшуку майна, у приміщенні магазину, серед якого: ігрові приставки, стерео динамик, ПС контролер, диски для ігрових приставок, що і зумовило її особисто звернутись до органів прокуратури Дніпропетровської області із клопотанням про повернення їй вилученого майна. Крім цього, скаржник звернулась в порядку цивільного провадження з позовною заявою про витребування майна, але ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року, їй було відмовлено у відкритті провадженні у справі, яка залишилась без змін в судах апеляційної та касаційної інстанції. 18 липня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, в задоволенні якого було відмовлено, оскільки арешт на вилучене в ході обшуку майно, в рамках кримінального провадження № 0000907 від 19 травня 2015 року не накладався. Скаржник звертає увагу слідчого судді на те, що вона не має процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, арешт на майно не накладався та речовим доказом не визнавався, у зв`язку із чим має бути повернуто їй як власнику майна, що і зумовило її звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.
Дана скарга, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, була передана слідчому судді 13 березня 2020 року.

13 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська відкрито провадження за скаргою та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні. Слідчому судді надала пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника та дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000907 від 19 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.229 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 17 вересня 2015 року було проведено обшук у приміщеннях, розташованих за адресою: м.Дніпро, вул..Донецьке шосе, 121, приміщення 312 у магазині «Комп`ютери», в ході якого вилучено майно, серед якого, як зазначає скаржник, були її особисті речі у вигляді ігрових приставок, стерео динаміків, ПС контролера, дисків для ігрових приставок, які вона вважає тимчасово вилученим майном, оскільки арешт на вказане майно не накладався.

26 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна було відмовлено, оскільки арешт на вилучене в ході обшуку майно не накладався.

Як було встановлено в ході судового розгляду скарги та із долучених після відкриття провадження у справі документів, 24 червня 2017 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із громадянином ОСОБА_7 та після укладення шлюбу її прізвище було зміно на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту, зазначено в ст. 169 КПК України.

В той же час, слід зауважити, що до скарги та під час судового розгляду, скаржником не надано належних та допустимих доказів щодо належності майна, що було вилучено в ході обшуку в рамках кримінального провадження № 0000907 від 19 травня 2015 року та перелік якого міститься у скарзі, саме ОСОБА_3 , у зв`язку із чим слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 169, 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1