Пр-ня по справі № 1кп/521/691/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
16 січня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження розглянувши угоду про визнання винуватостіу кримінальному провадженні № 0001528 від 14.11.2019 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , що має неповну середню освіту, офіційно не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 289КК України.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1.Неповнолітній ОСОБА_3 11 квітня 2019 року приблизно о 23 годині 10 хвилин, під час руху по вул. Ак. Воробйова, в напрямку вул. Паркової в м. Одесі разом з особою № 1 та Особою № 2, матеріали кримінального провадження у відношенні яких виділені в окреме провадження, знаходячись у салоні автомобіля «BMW» р.н. НОМЕР_1 , побачили мопед «SuzukiAddress» чорного кольору, рама № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , що здійснював рух у попутному напрямку.
Визначивши вказаний мопед об`єктом свого злочинного посягання, ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з Особою № 1 та Особою № 2 і продовжили рух за вказаним мопедом, з метою підшукання сприятливого місця та обстановки для вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом.
Побачивши, що ОСОБА_7 зупинив мопед «SuzukiAddress» на узбіччі проїзної частини за адресою м. Одеса, вул. Бугаївська, 6, скориставшись сприятливою обстановкою для вчинення злочину, Особа № 1, зупинила автомобіль «BMW» р.н. НОМЕР_1 в декількох метрах від потерпілого. Далі, Особа № 2, діючи умисно, вийшла з автомобілю та підійшовши до ОСОБА_7 з метою подолання волі потерпілого до опору, почав висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою, вимагати залишити транспортний засіб, мотивуючи се порушенням останнім Правил дорожнього руху.
Надалі, Особа № 2 відштовхнув потерпілого ОСОБА_7 від транспортного засобу мопед, після чого надав вказівку неповнолітньому ОСОБА_3 сісти за кермо мопеда «SuzukiAddress» та прямувати за ним. Неповнолітній ОСОБА_3 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі, сів за кермо вказаного транспортного засобу, а особа № 1 та особа № 2 повернулись в салон автомобілю «BMW» р.н. НОМЕР_1 .
Після чого, Особа № 1, Особа № 2 та неповнолітній ОСОБА_3 , під керуванням якого перебував мопед «SuzukiAddress» залишили місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядились викраденим транспортним засобом на власний розсуд, продавши його за 150 доларів США та розподіливши вказану суму між співучасниками.
Вказаними діями ОСОБА_3 , Особи № 1, Особи № 2 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на суму 8 014 гривень 92 копійки (300 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.03.2019 року).
1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
2.1. ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.

2.1.Враховуючи повне визнання неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, 14.11.2019 року між прокурором та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 та законним представником неповнолітнього підозрюваного його матір`ю ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 зобов`язувався: визнати себе винним у інкримінованому йому слідством злочині та беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. Також сторони угоди, домовились про призначення ОСОБА_3 міри покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України у вигляді 1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

2.2.Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно укладав угоду з прокурором про визнання винуватості. Потерпілий надав прокурору згоду на укладання угоди про визнання винуватості з підозрюваним. Жодних заперечень не висловлював.

2.3.В судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачений повністю розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та він має відповідні права передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.

2.4.Обвинуваченому ОСОБА_3 також роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; узгоджений вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

2.5.Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами /потерпілим та прокурором/ є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

2.6.Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК України, судом встановлено, що злочин передбачений ч. 2 ст. 289 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений під час досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання повністю визнав свою вину у інкримінованому правопорушенні. Обвинувачений, його захисник та законний представник в судовому засіданні підтримали укладену угоду та просять суд її затвердити. Прокурор також просив затвердити угоду.

2.7.Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) дотримані вимоги ст. ст. 469, 471 КПК України щодо підстав /та обставин/ для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.

2.8.Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК України /кримінальне провадження на підставі угод/.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченогоє: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.
4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 на час вчинення злочину був неповнолітнім (17 років), має лише неповну загальну середню освіту. Своєї сім`ї не створив. Спільно проживає з батьками. Раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

4.3.Таким чином бідність, відсутність належного виховання та освіти, відсутність бажання продовжити навчання для здобуття спеціальності та в подальшому достойної професії, у сукупності з не бажанням змінити ставлення до свого життя на думку суду привели обвинуваченого до скоєння кримінального правопорушення проти власності.

4.4.Разом з тим, суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_3 не схильний до системного вчинення правопорушень.

4.5.Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, а також враховуючи угоду про визнання винуватості, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи положення угоди, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

4.6.Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам злочину, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

4.7.Підстав для відмови в угоді та призначення більш суворого покарання, суд не находить.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
5.1.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне не обирати, оскільки призначає остаточне покарання обвинуваченому з іспитовим строком. Окрім того, особистість обвинуваченого також свідчить про відсутність будь-якої необхідності у застосуванні будь-якого запобіжного заходу.

5.2.Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

5.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Затвердити угоду від 14.11.2019 року про визнання винуватості укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 і законного представника неповнолітнього обвинуваченого матері ОСОБА_6 .

1.2.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289КК Українита призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавленняволі строком на 5 (п`ять) років.

1.3.Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

1.4.Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.5.Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

1.6.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.7.Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

1.8.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.9.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

1.10.Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

С У Д Д Я: ОСОБА_1