Провадження № - 1кп/201/124/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська об`єднане кримінальне провадження № 0000371, № 0000246, № 0000303 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 10.06.2011 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування показання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 14.09.2011 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 70 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2011 до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 05.08.2013 з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
-17.12.2013 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, 395, ч. 2 ст. 263, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2014 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, скорочена наполовину невідбута частина покарання, до відбуття 1 рік 9 місяців 2 дні позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 15.12.2014 з П`ятихатської ВК № 122 Дніпропетровської області відповідно ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 умовно-достроково на 1 місяць 14 днів;
- 30.03.2016 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 30.06.2016 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 395, 70,72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано 1 місяць за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2016, до відбуття 2 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 02.08.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, даним покаранням поглинуто покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2016 року, до відбуття 3 роки позбавлення волі;
- 04.08.2016 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 29.11.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, дане покарання поглинуте покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2016, до відбуття три роки позбавлення волі;
- 21.12.2016 у Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано 2 місяці за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2016, до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 01.02.2017 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, дане покарання поглинуто покаранням призначеним вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2016 та Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2016 більш суворим покаранням за даним вироком, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2018 року, згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2017, остаточно призначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з дати затримання 17.06.2016, зарахував в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 17.06.2016 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- 05.04.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування показання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
- 13.05.2019 Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
- 23.05.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці;
- 30.07.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, поглинуто призначеним більш суворим покаранням за цим вироком менш суворе покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, та остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2019 за ч. 2 ст. 309, 75 КК України у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки виконувати самостійно;
- 10.09.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2019 за ч. 2 ст. 309, 75 КК України у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки виконувати самостійно;
- 21.12.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 197-1, ст. 395, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2019 виконувати самостійно. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2019 в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалено новий вирок, яким призначено покарання за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 197-1, ст. 395, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2019 виконувати самостійно,
у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

27.01.2019 приблизно о 17-00 год. ОСОБА_3 перебуваючи в буд. АДРЕСА_2 , побачив, що в тумбочці, розташованій на кухні, лежать грошові кошти, належні ОСОБА_5 в сумі 600 гривень, які ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, дочекавшись коли ОСОБА_5 вийшов з приміщення кухні, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для самого потерпілого, відкрив тумбочку та взяв грошові кошти в сумі 600 гривень і заховав їх у кишеню одягнених на ньому штанів, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 600 гривень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також 03.02.2019 приблизно о 18-00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, біля буд. № 104 а, на дорозі побачив прозорий сліп-пакет, підійнявши та перевіривши його вміст, виявив, що в середині знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб канабіс. Після чого ОСОБА_3 , розуміючи, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, поклав вищезазначений сліп-пакет з його вмістом у зовнішню кишеню, одягненої на нього куртки, таким чином незаконно умисно придбав та почав зберігати речовину масою 34,5576 г, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 31,7930 г.
04.02.2019 в період часу з 10 години 30 хвилин до 10 години 35 хвилин, біля центрального входу у Севастопольський парк по вул. Севастопольська у м. Дніпрі співробітниками Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у ОСОБА_3 під час огляду було виявлено та вилучено речовину масою 34,5576 г, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 31,7930 г. яку він умисно незаконно придбав та зберігав при собі у зовнішній кишені куртки з метою особистого вживання, без мети збуту.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

11.02.2019 близько о 17-00 год. ОСОБА_3 знаходячись біля будинку № 4 по вул. Ламаній у м. Дніпрі, маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та звернення його на власну користь, діючи повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ввів потерпілу ОСОБА_6 в оману, запевнивши останню що він продасть їй мобільний телефон «Леново А6000» за 800 грн., при цьому завідомо не бажаючи виконувати свої зобов`язання та достовірно розуміючи, що вказаного телефону у нього немає.
Після чого, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_6 , будучи впевненою у доброчесності намірів ОСОБА_3 , передала останньому належні їй грошові кошти в розмірі 800 гривень, а ОСОБА_3 , отримавши вказану суму, повідомив потерпілій заздалегідь неправдиві відомості про те, що йому необхідно відлучитись на деякий час за мобільним телефоном «Леново А6000», при цьому не маючи наміру повернути, зник з місця скоєння злочину з грошовими коштами, якими заволодів шляхом обману та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 800 грн.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі, надав показання, як підтверджують обставини викладені в обвинувальних актах та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах і його дії органом досудового слідства кваліфіковано вірно, а саме:

ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;
ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів які відносяться до злочинів середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 ,відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкціями статей, в яких обвинувачений визнається винним, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченого та обставинам, що пом`якшують його покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2019 року, суд вважає що після призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення, необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, після чого призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2019 року.
Питання про речові докази і судові витрати слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100, 124 КПК України, а саме, судові витрати покласти на обвинуваченого, а речові докази належні потерпілим повернути останнім, вилучені з обігу знищити, а інші зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років двох місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді одного року шість місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 309 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням, визначивши до відбування два роки два місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2019 рокувизначивши до відбування п`ять років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_3 за вироком Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1256,08 гривень

Речовий доказ наркотичний засіб «канабіс» масою 34,5576 г. знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1