Справа 288/436/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 квітня 2020 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 11 березня 2020 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Харліївка, Попільнянського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше неодноразово судимого: вироком Попільнянського районного суду від 18.07.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік; вироком Попільнянського районного суду від 05.11.2014 за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків до 1 року 7 місяців позбавлення волі; вироком Дубенського міськрайонного суду від 24.11.2015 за ч. 1 ст. 393 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків до 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі; ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 06.04.2017 умовно-достроково звільнений від подальшого відбуття покарання з невідбутим терміном 1 рік 3 місяці 27 днів; 20.02.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області знаходиться матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000076 від 11 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останнього разу 20.02.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та знову, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 10.03.2020 близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_5 проходив повз домоволодіння по АДРЕСА_2 і у нього раптово виник умисел на таємне незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «Musstang», без реєстраційного номеру, який належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 10.03.2020 близько 22 години 30 хвилин, всупереч законної волі власника, пройшов на огороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , підійшов до господарської будівлі, яка розташована на території домогосподарства, та вирвавши руками навісний замок, відчинив вхідні двері та з даного приміщення викотив мопед марки «Musstang МТ 49-1», об`єм двигуна 49,9 куб. см. на присадибну ділянку.
Після того, ОСОБА_5 з місця злочину з викраденим мопедом зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 15000 грн.
Своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у приміщення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
У ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 13.04.2020 повідомлено про підозру ОСОБА_5 .
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:
протоколом огляду місця події від 11.03.2020, в ході якого оглянуто домогосподарство по АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події виявлено відсутність мопеда марки «Musstang МТ 49-1»;
протоколом огляду місця події від 11.03.2020, в ході якого оглянуто земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події виявлено та вилучено мопед марки «Musstang МТ 49-1», об`єм двигуна 49,9 куб. см., без номерних знаків;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 12.03.2020;
протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 14.04.2020;
протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 14.04.2020;
протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.03.2020;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.04.2020, в ході якого останній свою вину визнав та розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення;
протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 14.04.2020 в ході якого, останній розповів та показав на місці події про обставини скоєного ним правопорушення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
ОСОБА_5 , за місцем проживання характеризується посередньо, має слабкі соціальні зв`язки, оскільки офіційно ніде не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Крім того, раніше судимий за ряд корисливих злочинів, останнього разу 20.02.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, існують достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджуються наступним:
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт застосування відносного нього покарання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також, ОСОБА_5 раніше судимий за ряд корисливих злочинів, останнього разу 20.02.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, постійного джерела доходу не має, оскільки офіційно ніде не працює, що може свідчити про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, ОСОБА_5 може впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки деякі з них є його родичами.
Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, репутацію підозрюваного, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки, саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харліївка Попільнянського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше неодноразово судимого: вироком Попільнянського районного суду від 18.07.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

вироком Попільнянського районного суду від 05.11.2014 за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків до 1 року 7 місяців позбавлення волі; вироком Дубенського міськрайонного суду від 24.11.2015 за ч. 1 ст. 393 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків до 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі; ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 06.04.2017 умовно-достроково звільнений від подальшого відбуття покарання з невідбутим терміном 1 рік 3 місяці 27 днів; 20.02.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні підозрюваного, який щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував, доводи прокурора, який підтримав клопотання та слідчого, який вказав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти наведеним у клопотання ризикам, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За змістом пункту четвертого частини четвертої статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною першою статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, раніше судимий за ряд корисливих злочинів, останнього разу 20.02.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, постійного джерела доходу не має, оскільки офіційно ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має слабкі соціальні зв`язки, зважаючи на тяжкість злочину, а також покарання, яке загрожує йому, може переховуватись від органів досудового слідства та суду; впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки деякі з них є його родичами; та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та вбачає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі вищенаведеного, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватості, особу підозрюваного, а також те, що наявні докази про вчинення ним кримінального правопорушення є вагомими, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктом першим, третім, п`ятим частини першої статті 177 КПК України, що зазначені в клопотанні.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим законом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за який він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2020 року складає 2102 гривня, що в сумі становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на останнього, визначені пунктом 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України, наступні обов`язки: - прибувати на виклики до слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області; - не відлучатися з населеного пункту, де він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання. При невиконанні умов застави до підозрюваного підлягають застосуванню заходи, передбачені частиною восьмою, десятою статті 182 КПК України.

Керуючись статтями 132, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Харліївка Попільнянського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 15 квітня 2020 року з 11 години 50 хвилин по 12 червня 2020 року по 11 годину 50 хвилин.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1