Єдиний унікальний номер № 285/3097/19
Провадження № 1-кп/0285/296/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському к/п № 285/3097/19 0000734) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скопін, Російська Федерація, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, пенсіонера, РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 11.06.2018 близько 10 години, керуючи технічно справним автомобілем Opel Vivaro р.н. НОМЕР_2 рухався зі швидкістю біля 40 км/год по вул. Івана Мамайчука в напрямку вул. Пушкіна в м. Новоград-Волинський. Рухаючись вказаним автомобілем по вул. Івана Мамайчука, ОСОБА_5 наближаючись до Т-образного перехрестя на вул. Героїв АТО в порушення пунктів 10.1, 13.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 про те, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться та стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечного інтервалу; на регульованих та нерегульованих перехрестях водій повертаючи праворуч або ліворуч повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, а ї також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки велосипедистці ОСОБА_6 , яка рухалася в попутному йому напрямку на відстані біля 0,95 м від правого краю проїжджої частини, не дотримався безпечного бокового інтервалу, поблизу нерегульованого пішохідного переходу почав здійснювати обгін велосипедистки ОСОБА_7 та виїжджати на проїжджу частину вулиці Героїв АТО.

Повертаючи праворуч по ходу свого руху ОСОБА_5 не надав переваги в русі велосипедистці ОСОБА_8 , яка рухалася відповідно до правил дорожнього руху України по правій смузі в попутному напрямку внаслідок чого правою передньою частиною автомобіля здійснив наїзд на ліву передню частину велосипеда, в результаті чого ОСОБА_8 упала на проїжджу частину автодороги і їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому метаепіфізу лівої плечової кістки з раною в ділянці лівого ліктьового суглоба, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Після вчинення наїзду на велосипедистку ОСОБА_8 - ОСОБА_5 в порушення пункту 2.10 Правил дорожнього руху України про те, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці і пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п. 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортні засоби і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності

можливості вжити зазначених заходів, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; в лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, що посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортних засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди, велосипед помістив до свого автомобіля та потерпілу ОСОБА_8 відвіз до Новоград-Волинського міськрайТМО, де залишив, а сам поїхав у невідомому напрямку. Порушення водієм автомобіля Opel Vivaro р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1; 13.1; 16.2 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку. У вчиненому злочині щиро кається, просить суворо не карати.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_5 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Потерпіла ОСОБА_8 при призначенні покарання покладається на розсуд суду. Позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином не заявляла.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 та його необережні дії, які виразились в порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, пенсіонер, за місцем проживання скарги відсутні, потерпіла не наполягає на суворому покаранні.
Крім того, при обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує досудову доповідь Новоград-Волинського МРВ з питань пробації, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, наявність у обвинуваченого обставини, що пом`якшує покарання, визнання ним своєї вини, ураховуючи його особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Арешт на майно не накладався.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів вирішено судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4430 грн. 10 коп. судових витрат, а саме:
- витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1144 грн. (довідка та висновок № 3/609 від 27.08.2018);
- витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи - 572 грн. (довідка та висновок № 3/616 від 28.08.2018);
- витрати на проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди - 1144 грн. (довідка та висновок № 3/1067 від 14.01.2019);
- витрати на проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди - 1570,10 грн. (довідка та висновок № 3/570 від 13.08.2019);
Речові докази у кримінальному провадженні:
- автомобіль Opel Vivaro р.н. НОМЕР_2 - залишити власнику ОСОБА_5 ;
- велосипед "АИСТ" залишити потерпілій ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :