Справа № 536/1002/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

при секретарі: - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: - ОСОБА_4 ,

захисника: - ОСОБА_5 ,

потерпілого: - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про призначення додаткової комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року під час судового засідання, прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про призначення додаткової комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Своє клопотання обґрунтувала тим, що 25.06.2018 року судовим експертом ОСОБА_8 було складено висновок № 938/939 судової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи. В даному висновку зазначено, що не можливо встановити механізм наїзду на пішохода, оскільки відсутня комплексна судово-медична та транспортно-трасологічна експертиза. На даний час в матеріалах провадження є висновок № 1/15 комплексної судово-медичної та трансортно-трасологічної експертизи, проведеної за ухвалою суду.

Крім цього, у висновку експерта від 25.06.2018 року №938/939 вказано, що не можливо проаналізувати показання свідків, надані в судовому засіданні, через відсутність їх показань на паперових носіях.

Внаслідок всього вище переліченого у даному висновку вказано, що не можливо встановити чи мав технічну можливість ОСОБА_4 уникнути ДТП, а відповідь на дане питання має ключове значення для визначення вини особи.

У зв`язку з цим сторона обвинувачення вважає, що необхідно провести додаткову судову комплексну транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, при цьому експерту надати всі матеріали провадження, в т.ч. висновок №1/15 комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, а також показання свідків та обвинуваченого, надані в судових засіданнях під час розгляду провадження на паперових носіях.

Зважаючи, що у висновку експерта від 25.06.2018 №938/939 вказано, що дані вказані ОСОБА_4 під час слідчого експерименту від 21.03.2018 є технічно не спроможними:

- щодо відстані, яку подолала пішохід від краю проїзної частини до місця наїзду, коли, нібито, почала перетинати проїзну частину під кутом 45-50 градусів;

- щодо місця наїзду, оскільки воно не узгоджується з положенням автомобіля відносно меж проїзної частини на стадії зближення;

то необхідно змінити питання, які підлягають вирішенню та вихідні данні для проведення експертизи.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення про призначення відповідної експертизи, проведення якої доручити Полтавському відділенню ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, на вирішення якої поставити запитання викладені у клопотанні та надати вихідні дані викладені в клопотанні.

Крім цього, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 надав суду письмове клопотання, в якому зазначав, що відсутні підстави для проведення комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи,а вихідні дані запропоновані прокурором викладені неправильно, з огляду на наступне.

В ході судових засідань було допитано ОСОБА_4 , як обвинуваченого, свідка, що перебував в його автомобілі, інших свідків, які дали свідчення щодо погодних умов на місці пригоди, понятих, що були присутні під час огляду місця пригоди та під час проведення слідчих експериментів, досліджені матеріали провадження.

Стороною обвинувачення в якості доказу було долучено протокол слідчого експерименту від 16.03.2017 року.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.87 КПК України, докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Тому судом визнано, що даний протокол, фактично, є недопустимим доказом, отриманим внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України.

На виконання ухвали суду від 01.03.2018 року, слідчим ВРЗ СТ ГУНП в Полтавській області 21.03.2018 року було проведено слідчий експеримент, для уточнення даних про механізму дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_4 під час слідчого експерименту дав свідчення щодо траєкторії руху пішохода та темпу його руху при наближенні до місця наїзду. Видимість пішохода на проїзній частині в обох випадках (і в першому слідчому експерименті і слідчому експерименті за дорученням суду) не встановлювалася, оскільки погодні умови не відповідали тим, що були на момент ДТП.

Свідок ОСОБА_9 не бачив пішохода при наближенні до місця наїзду, побачив лише пішохода лише в момент контактування, не міг вказати ні темп руху, ні напрямок руху при наближенні, ні траєкторію руху пішохода при наближенні до місця наїзду тому видимість пішохода з його участю не могла бути встановлена. Тим більше, що погодні умови взагалі не відповідали тим, що були на момент ДТП (на момент ДТП проїзна частина дороги була вологою з явищами слабкої ожеледиці, узбіччя було вкрито шаром снігу), на момент слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 - снігу взагалі не було, дорожнє покриття також не було Б такому ж стані, як на момент ДТП.

Більше того, щоб визначити видимість в даному випадку необхідні відомості про харктер руху пішохода, траєкторію руху та темп. Можливо, наприклад, що пішохід сиділа навпочіпки при наближенні автомобіля, а в момент первинного контакту встала, можливо рухалася від лівого краю, з зустрічної смуги, з правого краю, в попутньому напрямку, в зустрічному з подальшим розворотом.

Відповідно до даних матеріалів справи було встановлено, що стан дорожнього покриття: частково суцільний сніжний накат (права сторона смуги руху автомобіля) дані з протоколу огляду місця ДТП (фотознімків) та свідчень ОСОБА_4 та свідка ДТП,, слабка ожеледиця (дані з довідки гідрометеоцентру). Ця обставина такорж потребує уточнення, оскільки в довідці 32-03-08/127 від 12.04.2017 року Полтавського обласного центру гідрометеорології в день ДТП з 15 години 20 хвилин до 17 години 15 хвилин спостерігалася ожеледиця. ДТП сталося о 17.00 годині, тобто коли ожеледиця ще була. Огляд місця пригоди почався о 18 годині 20 хвилин, тому слідчий фізично не міг зафіксувати реальні погодні умови, які були на момент ДТП. Тим більше, що права сторона смуги руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 була вкрита накатаним снігом (див.фотознімок). Водій ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_9 під час допиту в суді повідомили, що автомобіль правими колесами рухався по сніжному накату.

Тому необхідно визначитися що таке ожеледиця, в чому різниця з ожеледдю і чи учасники процесу розуміють цю різницю між поняттями: «ожеледь», «ожеледиця» та «ожеледа», а тому необхідно у вихідних даних зазначити: стан дорожного покриття: слабка ожеледиця, права смуги руху автомобіля вкрита сніжин накатом
Щодо висновку комплексної судово-медичної та трасологічної експертизи № 1/15, на яку посилається прокурор, то в даному висновку визначено приблизне розташування тіла пішохода відносно травмоутворюючого об`єкту в момент первинного контакту.

Будь- яких висновків щодо траєкторії та характеру руху пішохода в стадії наближення до місця наїзду дана експертиза не дає, і не може дати.

Щодо висновку комплексної трасологічної та автотехнічної експертизи № 938/939 від 25.06.2018 року, то прокурор зазначає про начебто встановлену технічну неспроможність свідчень ОСОБА_4 в частині "...несподіваного виходу пішохода на траєкторію автомобіля під кутом 45-50 градусів..."

Слід вказати, що ні у висновку немає такого твердження, і в свідченнях ОСОБА_4 воно також відсутнє.

Фраза про 45-50 градусів дійсно міститься в протоколі слідчого експерименту від 21.03.2018 року, однак вона є неконкретизованою. Відомості про кут є дуже приблизними. Тим більше, там не зазначено, що мова йде про кут, який утворює траєкторія руху пішохода і лінія руху автомобіля. НІ. В даному випадку мова йшла про те, що пішохід рухалася по вказаній ОСОБА_4 траєкторії, при цьому її тіло було розвернуто приблизно під кутом 45-50 градусів праворуч відносно лінії свого руху, тобто, фактично - більше задньою частиною тіла до автомобіля. Ця обставина як раз і підтверджена висновком комплексної експертизи № 1/15. ОСОБА_4 тоді ще пояснив, що характер руху пішохода був приблизно таким, коли пішохід не йде вільно, а коли людина втрачає рівновагу, рухаючись вперед лівим плечем (напівбоком) і намагається її (рівновагу) відновити, щоб не впасти (тим більше, враховуючи сніжний накат або ожеледицю). В усякому випадку, як він пояснив, так це виглядало з місця водія він весь час бачив більше задню та трохи ліву задньо-бокову поверхню тіла пішохода.

Необхідно наголосити, що в кримінальних провадженнях в справах про кримінальні правопорушення, що передбачені ст.286 КК України, основа обвинувачення побудована на висновках судових автотехнічних експертів, які дають оцінку діям осіб, що керують транспортними засобами, з технічної точки зору.

За таких умов виникає необхідність в призначенні додаткової автотехнічної експертизи, оскільки вирішення питань щодо оцінки дій водія ОСОБА_4 потребує спеціальних знань в галузі автотехнічних досліджень.

На підставі вищевикладеного, просив суд призначити по справі комплексну транспортно траслогічну та автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського НДІ судових експертиз, на вирішення якої поставити запитання викладені у клопотанні та надати вихідні дані викладені в клопотанні.

Крім цього, представник потерпілих надав суду клопотання з додатковими вихідними даними, які просив зазначити для проведення експертизи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши думку учасників судового процесу, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно зі ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до частини 1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Так, доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є, серед іншого, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 101 КПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обгрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Так, відповідно до обставин інкримінованого обвинувачення ОСОБА_4 , останній, 21.01.2017 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, в темний час доби без опадів, за відсутності зовнішнього електроосвітлення, рухався по мокрому асфальтобетонному покриттю автодороги «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони с. Ялинці Кременчуцького району в напрямку с. Піщане Кременчуцького району, поза межами населеного пункту, керуючи автомобілем «ВАЗ 11183-110 ЗНГ» державний номерний знак НОМЕР_1 з увімкненим ближнім світлом фар.
В цей саме час, в попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 11183-110 ЗНГ» д.н.з. НОМЕР_1 , на смузі руху останнього, знаходилась пішохід ОСОБА_10 , яка була обернена спиною у напрямку руху автомобіля.
Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на 240 км. + 500 м. автодороги «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя», поблизу с. Піщане Кременчуцького району, водій ОСОБА_4 , рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху - 58,9 км./год., за умови видимості елементів проїзної частини дороги, маючи можливість своєчасно виявити пішохода, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування автомобіля, тим самим порушив вимоги п. п. 12.2., 12.3. «Правил дорожнього руху України» та в межах своєї смуги руху, допустив наїзд передньою крайньою правою частиною автомобіля у задню частину тіла пішохода ОСОБА_10 .
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.
Враховуючи вищевикладене, суд, для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, перевірки версії дорожньо-транспортної пригоди, яка була озвучена ОСОБА_4 під час судового розгляду провадження та розкриття механізму утворення тілесних ушкоджень у загиблої ОСОБА_10 , вважає що клопотання прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, та необхідно призначити по справі відповідні експертизи.

Керуючись ст. ст. 69, 84, 101, 242, 332 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про призначення додаткової комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, та клопотання захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизипо кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Призначити по кримінальному провадженню № 0000066 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України додаткову комплексну судову транспортно-трасологічну, та автотехнічну ексепртизу.
На вирішення зазначеної експертизи поставити наступні питання:

1. Яка безпечна швидкість руху автомобіля ОСОБА_4 .?

2. Чи мав технічну можливість водій ОСОБА_4 уникнути наїзду на пішохода за вказаної дорожньої обстановки та за умови вказаного напрямку руху пішохода?

3. Чи є в діях водія ОСОБА_4 невідповідність з вимогами ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП?

4. Чим можливо визначити траєкторію та темп руху пішохода на стадії зближення виходячи з матеріалів справи?
5. Чи мав водій ОСОБА_4 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 з моменту виходу її на проїзну частину дороги ?
Надати експертам для проведення експертизи такі вихідні дані:

- ДТП вчинено без гальмування, без повороту руля в бік (показання свідка ОСОБА_9 надані ним в суді: до зіткнення гальмування не було, автомобіль повернув після зіткнення) передньою правою частиною автомобіля ВАЗ 11183;

- напрямок руху пішохода відносно руху автомобіля паралельно без зміни напряму в попутному напрямку або пішохід до моменту виходу на смугу руху автомобіля ВАЗ пішохід перебувала на засніженому узбіччі дороги вийшовши на траєкторію руху автомобіля під кутом 40-50 градусів швидким темпом хитаючись;

- автомобіль до зіткнення рухався паралельно роздільної смуги проїзної частини;

- тип дорожнього покриття - асфальтобетонне;

- профіль ділянки дороги - горизонтальна рівна ділянка, по одній смузі руху в кожному напрямку;

- неповне завантаження автомобіля (1 пасажир);

- освітлення ближнє світло фар;

- ДТП скоєно передньою правою частиною автомобіля ВАЗ-11183;

- в момент первинного контактування пішохід був обернений задньою частиною тіла до передньої частини автомобіля та знаходився у вертикальному положенні (відповідно висновку №1/15 комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи);

- швидкість руху автомобіля 60-75 км/год;

- автомобіль ВАЗ 11183 в кінцевому положенні після зупинки розташований на проїзній частині та правому узбіччі на відстані 67,8 м. за дальньою межею заїзду на польову дорогу, яка розташована ліворуч від проїзної частини. Відстань від заднього правого колеса до правої межі проїзної частини 0.0 м., а від правого переднього 1.0 м. (протокол огляду місця ДТП від 21.01.2017 р.);

- на правому узбіччі на відстані 1.0 м від правого краю проїзної частини і 8.0 м. за дальньою межею заїзду на польову дорогу, яка розташована ліворуч від проїзної частини, розташовано початок пластикових уламків і до задньої частини автомобіля в його кінцевому положенні(протокол огляду місця ДТП від 21.01.2017 р.);

- на відстані 16,6 м. за дальньою межею заїзду на польову дорогу, яка розташована ліворуч від проїзної частини і 2.1 м. від правого краю проїзної частини на правому узбіччі починаються сліди бурого кольору схожі а кров довжиною 14,3 м. закінчуються на відстані 2.1 м. від правого краю проїзної частини (протокол огляду місця ДТП від 21.01.2017 р.);

- місце наїзду на пішохода розташоване на правій смузі руху у напряму до с. Піщане на відстані 1.0 м. від правого краю проїзної частини дороги та в повздовжньому напрямку на відстані 27.0 м. за стовпчиком шлагбауму для виїзду на польову дорогу, який встановлений на лівому узбіччі по напрямку руху автомобіля (слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 );

- розташування автомобіля відносно меж проїзної частини на стадії наближення до місця наїзду, на відстані 0,7 м. від правого краю проїзної частини дороги до осей правих переднього та заднього коліс (слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 );

- ширина проїзної частини 7,05 м. (протокол огляду місця ДТП від 21.01.2017 р.);

- стан дорожнього покриття: неоднорідний, місцями сніжний накат з правого боку смуги руху, ліва сторона смуги руху слабка ожеледиця;

- узбіччя дороги засніжене;

- видимість водію: обмежена (темна пора доби, пішохід одягнена в темний одяг;

- відстань видимості елементів проїзної частини: 135,6 метрів

- видимість пішохода в сухому одязі, що знаходиться на засніженому узбіччі 125 метрів;

- в момент первинного контактування пішохід був обернений задньою частиною тіла до передньої частини автомобіля та знаходився у вертикальному положенні висновок №1/15 комплексної судово-медичної та трансортно-трасологічної експертизи від 26.02.2019 р. стор. 15 абз 3;

- показання свідка ОСОБА_9 надані ним в суді 12.07.2017р. файл 115001 на 29:20 запису свідок зазначає швидкість 60-65 км/ч., та дані слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 16.03.17 р. стор. 2 абз 3;

- автомобіль ВАЗ 11183 в кінцевому положенні після зупинки розташований на проїзній частині та правому узбіччі на відстані 67,8 м. за дальньою межею заїзду на польову дорогу, яка розташована ліворуч від проїзної частини. Відстань від заднього правого колеса до правої межі проїзної частини 0.0 м., а від правого переднього 1.0 м. (протокол огляду місця ДТП від 21.01,2017 р. схема до протоколу);

- на правому узбіччі на відстані 1.0 м від правого краю проїзної частини і 8.0 м. за дальньою межею заїзду на польову дорогу, яка розташована ліворуч від проїзної частини розташовано початок пластикових уламків і до задньої частини автомобіля в його кінцевому положенні (протокол огляду місця ДТП від 21.01.2017 р. схема до протоколу);

- на відстані 16,6 м. за дальньою межею заїзду на польову дорогу, яка розташована ліворуч від проїзної частини і 2.1 м. від правого краю проїзної частини на правому узбіччі починаються сліди бурого кольору схожі а кров довжиною 14,3 м. закінчуються на відстані 2.1 м. від правого краю проїзної частини (протокол огляду місця ДТП від 21.01.2017 р. схема до протоколу);

- місце наїзду на пішохода розташоване на правій смузі руху у напряму до с.Піщане на відстані 1.0 м. від правого краю проїзної частини дороги та в повздовжньому напрямку на відстані 27.0 м. за стовпчиком шлагбауму для виїзду на польову дорогу, який встановлений на лівому узбіччі по напрямку руху автомобіля (слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 від 16.03.2017 р. стор. 3 абз.9);

- розташування автомобіля відносно меж проїзної частини на стадії наближення до місця наїзду, на відстані 0,7 м. від правого краю проїзної частини дороги до осей правих переднього та заднього коліс (слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 від 16.03.2017р. стор. 3 абз.7);

- ширина проїзної частини 5.9 м. (протокол огляду місця ДТП від 21.01.2017р. стор. 2 п.6)

- протокол слідчого експерименту від 16.03.2017 року з ОСОБА_4 є недопустимим доказом;

Дані схеми ДТП проводити з врахуванням показів слідчого ОСОБА_11 в судовому засіданні 17.12.2018 року.

Проведення даної експертизи доручити експертам Полтавського відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. професора М.С.Бокаріуса. Для виконання експертизи надати матеріали кримінальної справи № 536/1002/17 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зобов`язати слідчого надати експертам Полтавського відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. професора М.С.Бокаріуса - речові докази: одяг та взуття, в якому потерпіла ОСОБА_10 знаходилася в момент ДТП.
Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

СуддяОСОБА_1