Справа № 639/8914/19
Провадження № 1-кс/639/137/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001181 від 10.07.2019 р., про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого начальником Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

До Жовтневого районного суду м.Харкова звернувся старший слідчий СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Новобаварським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001181 від 10.07.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , будучи призначеним згіднонаказу виконуючого обов`язки начальника Головного управління юстиції у Харківській області за № 619/3 від 03.09.2012 на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, розташованого по вул. Короленка, 16 м. Харкова, обіймав вказану посаду.

При цьому ОСОБА_5 , будучи службовою особою державної установи, 18.10.2013 приблизно після 15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем своєї роботи за вищевказаною адресою, отримав для організації виконання роботи складену неналежним чином, тобто в порушення п. 4 ч. 1 ст. 346 та ч. 2 ст. 349 Цивільного Кодексу України, заяву про державну реєстрацію прав та їх обмежень щодо припинення прав та їх обмежень у зв`язку зі знищенням об`єкта нерухомого майна, а саме: 40/100 частини нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 217,1 кв. м., належної ОСОБА_7 , розташованої по АДРЕСА_3 , від імені начальника відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради на підставі виданої Харківською міською радою довіреності від 17.01.2013 за № 08-11/341/2-13, ОСОБА_8 . Крім того, до заяви були долучені додатки, а саме копії документів, які підтверджували наявність права власності на зазначене нерухоме майно, що перебувало у спільній частковій власності, зареєстрованій на ім`я ОСОБА_7 (громадянина України) 40/100 частини, ОСОБА_9 (громадянина Італії) 20/100 частини, ОСОБА_10 (громадянина Італії) 40/100 частини.

При цьому ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним, що згідно з п.4 ч.1 ст.346 Цивільного Кодексу України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі знищення майна, а у відповідності до вимог ч. 2 ст. 349 ЦК України право власності на це майно припиняється з моменту внесення змін до державного реєстру тільки за заявою власника, усвідомлюючи, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа, зазначену вимогу закону умисно проігнорував.

Надалі ОСОБА_5 того ж дня приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи у своєму службовому кабінеті за місцем роботи, шляхом службового зловживання, порушуючи п. 4 ч. 1 ст. 346 та ч. 2 ст. 349 Цивільного Кодексу України, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спочатку склав картку прийому заяви за № 6955928, а потім виніс рішення за № 6963326 про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи за реєстраційним №01, яке засвідчив своїм підписом та завірив іменною гербовою печаткою.
В подальшому з урахуванням прийнятого рішення ОСОБА_11 того ж дня о 17 год. 02 хв., діючи зі злочинним умислом, зловживаючи своїм службовим становищем, вніс відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно індексний № 11165439, серії «ЕАН № 460288», про погашення права власності об`єкта нерухомого майна спільної часткової власності, 40/100 нежитлової будівлі літ. «А-1», розташованої по АДРЕСА_3 , на ім`я ОСОБА_7 .

В результаті ОСОБА_5 , який, будучи представником влади, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з використанням свого службового становища, з особистих інтересів та в інтересах третьої особи, а саме Харківської міської ради, виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на те, щоб припинити (погасити) право 40/100 часткової власності ОСОБА_7 у нежитловій будівлі літ. «А-1», загальною площею 217,1 кв. м. розташованої по АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_5 спочатку виніс рішення про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи, а потім видав завідомо неправдивий офіційний документ, якими слід вважати сформований ним витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Харківській міській раді.

Як наслідок, Харківській міській раді, яка є власником земельної ділянки по АДРЕСА_3 , незаконно перейшла у право власності вказана вище нежитлова будівля, належна фізичним особам, а саме: громадянам ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та громадянину України, ОСОБА_7 , загальна ринкова вартість якої станом на 10.04.2013 становила 1.252.000 грн., що підтверджено висновком судової оціночно-будівельної експертизи № 11450/5570 від 24.05.2017.

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, в результаті яких потерпілому, громадянину України, ОСОБА_7 , завдано матеріальної шкоди на суму 500800 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищувала на той час неоподаткований мінімум доходів громадян,

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто зловживання владою і службовим становищем, тобто умисне, в особистих інтересах та в інтересах третьої особи, використання службовою особою влади і службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, які в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян; а також ч.1 ст.366 КК України, тобто, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача завідомо неправдивих офіційних документів.

08.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, одружений, з вищою юридичною освітою, раніше не судимий, працюючий начальником Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .

Матеріалами та обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень є:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

- інформація КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №6181 від 05.07..2011 згідно якої на ім`я ОСОБА_7 зареєстровано право власності на 40/100 частин нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 217,1 кв.м., розташованої по АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу;

- договір купівлі-продажу від 25.05.2006;

- витяг з Державного реєстру правочинів №2428575 від 25.05.2006;

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10793276 від 30.05.2006;

- наказ про призначення ОСОБА_5 на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції №619/3 від 03.09.2012;

- висновок судової оціночно-будівельної експертизи №11450/5570 від 24.05.2017 згідно якої ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_3 , станом на 10.04.2013 становила 1.252.000 грн.;

- посадова інструкція ОСОБА_5 від 04.01.2013;

- матеріали реєстраційної справи №01, а саме:

1) заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.10.2013;

2) лист директора юридичного департаменту Харківської міської ради ОСОБА_14 №11689/9-13 від 09.10.2013 на адресу в.о. начальника реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_15 щодо необхідності закриття розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно, а саме, нежитлової будівлі літ «А-1», загальною площею 217,1 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_3 ;

3) акт обстеження земельної ділянки по вул. Полтавський Шлях, 149 №3411/13 від 30.09.2013

4) акт обстеження по вул. Полтавський Шля, 149 від 03.10.2013

5) рішення №6961732 від 18.10.2013 про проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 149 за Харківською міською радою Харківської області;

6) рішення про закриття розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи №6963326 від 18.10.2013;

7) витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11165439 від 18.10.2013, №11165694 від 18.10.2013; №11165925 від 18.10.2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі і полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме:

1)п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає міру порання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає міру покарання пов`язану виключно з позбавленням волі строком від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зважаючи на тяжкість можливого призначення покарання та його невідворотність, відсутність санкції альтернативної реальному покаранню, підозрюваний може на будь-якій стадії переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що в подальшому унеможливить проведення слідчих дій за його участю.

2)п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, з урахуванням обставин інкримінованих йому злочинів, що полягають у зловживанні службовим становищем, зможе знищити, сховати або спотворити будь-які речі і документи, які можуть мати істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

3)п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, знаючи місце мешкання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 , які надають показання стосовно нього, може незаконно впливати на них з метою зміни показань останніми. Крім цього, обставини інкримінованих ОСОБА_5 злочинів полягають у зловживанні службовим становищем, що супроводжувалося складанням офіційних документів, внесенням відомостей до відповідних реєстрів, а тому, з урахуванням того, що під час досудового розслідування планується проведення допит низки осіб, у якості свідків, серед яких працівники Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради - співробітників з якими підозрюваний знайомий та перебуває у службових стосунках та на яких останній може здійснювати вплив.

4)п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може перешкоджати досудовому розслідуванню із використанням особистих знайомств, оскільки він є працівником органу місцевого самоврядування , має тривалий досвід роботи в органах державної влади, обізнаний про форми та методи роботи правоохоронних органів.

5)п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 ,, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, здійснення впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, становить собою склад окремого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України. Вказані обставини свідчать про можливість скоєння інших злочинів, в тому числі, щодо потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, на виконання вимог, передбачених ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, слід врахувати наступні обставини:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

2) тяжкість кримінального покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, оскільки, він підозрюється у злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає міру порання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає міру покарання пов`язану виключно з позбавленням волі строком від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не має тяжких хвороб та інвалідності;

4) великий розмір майнової шкоди у завданні якої підозрюється особа, а саме, у розмірі 500800 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на свідка та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення участі підозрюваного у процесуальних діях та досягнення завдань кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, як винятково достатнього для цієї мети та вказує на неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як цілодобовий домашній арешт не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тиску на свідка, переховування від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням викладеного, орган досудового розслідування вважає за необхідне покладення на підозрюваного ОСОБА_5 наступних обов`язків:

- заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 .

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення як обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, так і у відсутності (недоведеності) зазначених слідчим ризиків, які могли б бути підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу. Крім того, просили при постановленні ухвали не брати до уваги ті докази, на які слідчий посилався у клопотанні, але до суду не надав, також просили дати критичну оцінку доказам, отриманим в ході досудового розслідування по іншим кримінальним провадженням.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані стороною захисту докази відносно особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов до наступного.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. З огляду на матеріали, додані до клопотання, на даний час підстави вважати необгрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_5 , відсутні. При цьому суд бере до уваги доводи захисника стосовно неможливості посилання на протокол допиту свідка ОСОБА_13 , оскільки копія вказаного доказу слідчому судді не надана. Втім, інші доводи захисту щодо необґрунтованості підозри на даний час не спростовують висновків органу досудового розслідування.

В силу ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування протягом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявності вказаних у клопотанні слідчим ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на слідчого та прокурора.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час судового розгляду слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, хоча і в мінімальному розмірі, що саме по собі є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, а саме п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи обґрунтованість підозри підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає міру порання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає міру покарання пов`язану виключно з позбавленням волі строком від 3 до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зважаючи на тяжкість можливого призначення покарання та його невідворотність, відсутність санкції, альтернативної реальному покаранню (злочин за ч. 2 ст. 364 КК України відповідно до положень ст. 45 КК України є корупційним, що виключає звільнення особи від відбування окарання з випробуванням, підозрюваний може, зокрема, на стадії досудового розслідування переховуватися від органу досудового розслідування, що в подальшому унеможливить проведення слідчих дій за його участю.

Інші наведені у клопотанні ризики, на думку слідчого судді, належними доказами стороною обвинувачення не підтверджені.

Разом з тим, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик є мінімальним, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. До клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про можливість підозрюваного впливати на свідків, та потерпілого у кримінальному провадженні, а також здійснювати інші протиправні дії.

З огляду на встановлені в ході розгляду клопотання обставини та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не обгрунтовані ризики, передбачені п.п. 2-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які він посилається, а викладені в ньому твердження є лише припущеннями, які ніяким чином не підтверджені.

Крім того, слідчий суддя вважає, що запропонований слідчим запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не відповідає в даному випадку суспільній небезпечності кримінального правопорушення та запобігти встановленому ризику цілком можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, ч.2 ст.376, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 08.03.2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1