Ухвала
Іменем України

20 травня 2020 року
м. Київ

справа № 05-688к96
провадження № 51-148зно20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25 липня 1996 року,

встановив:

Вироком Донецького обласного суду від 27 травня 1996 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 140 Кримінального кодексу України 1960 року (далі КК); ч. 3 ст. 142 КК; ст. 94 КК; пунктів «а», «з» ст. 93 КК; ст. 42 КК, ОСОБА_5 засуджено за ст. 142 КК; ст. 42 КК.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25 липня 1996 року вирок Донецького обласного суду від 27 травня 1996 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без змін.

Згідно ухвали Верховного Суду від 14 січня 2020 року, заява ОСОБА_4 була подана без додержання положень КПК з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. (Пункти 2, 5 ч. 2 ст. 459 виключено на підставі Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року).

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у

ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час розгляду касаційним судом 25 липня 1996 року кримінальної справи щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала про залишення заяви без руху була доставлена засудженому, проте протягом установленого часу ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

За приписами ч. 3 ст. 464 КПКдо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу, відповідно до яких заява повертається, якщо особа не усунула недоліків заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 25 липня 1996 року за нововиявленими обставинами підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Керуючись статтями 429, 464 КПК, Верховний Суд

постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25 липня 1996 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3