465/8859/13-к
1-кп/465/833/20
У Х В А Л А
про відвід судді

29.01.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115; ч.4 ст. 187 КК України, колегія, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115; ч.4 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 подав заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що на протязі 6.5 років суддя Ванівський є головуючим у його справі. Протягом цього періоду, суддею винесено ухвалу від 27.06.2014 р., про застосування відносно обвинуваченого примусових заходів медичного характеру з відбуванням лікування у психіатричному закладі із суворим наглядом. Крім того, у вищевказаній ухвалі суду зазначено про те, що мало місце умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , вчинене з корисливих мотивів, поєднаного з розбійним нападом на ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, що призвело до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_8 вважає, що суддя ОСОБА_1 на протязі всього судового розгляду вважає його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115; ч.4 ст. 187 КК України.
ОСОБА_8 також зазначає про те, що його мати неодноразово подавала скарги на головуючого суддю та вважає, що головуючий суддя ОСОБА_1 навмисне затягує розгяд справи та приймає незаконні ухвали.
На підставі вищевикладеного, просить заяву задоволити.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_8 заяву підтримали та просили таку задоволити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти поданої заяви та вважає таку безпідставною.
Потерпіла у судовому засіданні заяву підтримала та просила таку задоволити.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст.76 КПК України зазначається чітко недопустимість повторної участі судді у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

В силу положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.2 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Аналізуючи норму ч. 2 ст. 76 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена норма передбачає принцип недопустимості участі судді (слідчого судді, судді або присяжного) повторно у судовому провадженні, у якому він приймав рішення та яке в подальшому було скасоване апеляційним судом. У випадку якщо суддя брав участь у судовому провадженні, однак судове рішення з будь-яких причин не приймалося, наступна його участь у цьому ж кримінальному провадженні не забороняється.

Разом із зазначеним, згідно п. 3, 4, 5ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані у результатах провадження, за наявності інших обставин, які викликаються сумнів у його неупередженості, а також у випадку порушення встановленого ч. 3ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.
Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви у неупередженості судді ОСОБА_1 і унеможливлювали ухвалення ним об`єктивного рішення у справі, як і доказів порушення ч. 3ст. 35 КПК України, щодо порядку визначення судді для розгляду справи, а відтак, підстав для відводу ОСОБА_1 судом не встановлено.
Керуючись ст. 9, 75, 76, 80, КПК України, -

ухвалив:

в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_1 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115; ч.4 ст. 187 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3