ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/895/20 Справа № 176/36/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року про задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Лозовського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-судимого: 16.03.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
-по даній справі засуджений: 01.07.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі із зарахуванням відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з 09.05.2016 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання засудженого та постановлено замінити ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі строком 01 рік 01 місяць 17 днів.
Запобіжний захід залишено у вигляді тримання під вартою.
Постановлено звільнити ОСОБА_8 з-під варти після прибуття до виправного центру.
Зараховано час слідування під вартою до виправного центру за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, один день утримання під вартою за один день обмеження волі.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 відбув 3/4 частини строку призначеного покарання. За сумлінну поведінку та працю має 8 заохочень від адміністрації, та 1 стягнення, яке погашено за спливом часу. Згідно довідки начальника МЧ ЖВК № 26 від 07.08.2019 року ОСОБА_8 працездатний.

Прокурор не погодився з даним рішенням. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого про застосування до вимог ст. 82 КК України.
Посилається на те, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення.
Вважає, що судом не враховано, що останній засуджений за вчинення тяжкого корисливого злочину, за весь час відбування покарання має 8 заохочень, які надано формально.
Під час апеляційного розгляду прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, вважала висновок суду про можливість застосування до засудженого вимог ст. 82 КК України передчасними.
Засуджений ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання. При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 17 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», встановлено, що судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Вимогами ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а ресоціалізація - це свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Згідно зі ст. 8 КВК України засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідністю інших осіб, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.
Саме під час відбування покарання, структура та форми якого наведені у зазначених нормах КВК України, засуджений і набуває права, у тому числі і на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яке може бути застосоване лише якщо засуджений під час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів видно, що ОСОБА_8 відбуває покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.05.2016 року по 01.07.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 09.05.2016 року.
Кінець строку 17.03.2021 року.
Відбув 3/4 частини строку призначеного йому покарання.
Згідно характеристики, ОСОБА_8 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 11.05.2016 року, стягнень, заохочень не мав.
З 16.08.2016 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26, характеризується добре, має 8 заохочень та 1 стягнення, яке погашене в установленому законом порядку.
Працевлаштований на виробництві установи з 01.06.2016 року по 01.09.2018 року. Протягом всього іншого часу на протязі всього строку відбування покарання виконує роботи по благоустрою колонії.
До представників адміністрації установи ввічливий, тактовний.
В середовищі засуджених підтримує добрі стосунки, на заходи виховного характеру реагує добре.
Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує посилки.
Провину в скоєному злочині визнає, в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою спокутувати провину за вчинений злочин.
Враховуючи викладене, що переважний час строку відбування покарання поведінка засудженого була задовільною, він прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення за весь час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість задоволення клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього вимог ст. 82 КК України.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 довів, що дійсно став на шлях виправлення.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в матеріалах провадження, тому не можуть спростовуватися апеляційними доводами прокурора, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до ОСОБА_8 підстав ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Пятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року про задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4