Справа № 642/8180/19
Провадження № 1-кп/642/977/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високопілля, Валківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-28.04.2000 Коломацьким районним судом Харківської області за ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з
іспитовим строком 2 роки, штраф 680 гривень;
-05.12.2000 Коломацьким районним судом Харківської області за ст.140 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 11.08.2001 звільнений із Бережанської ВК Тернопільської області умовно-достроково на підставі постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 06.08.2001 на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 6 днів;
-17.05.2002 Коломацьким районним судом Харківської області за ч. ч.2, 3 ст.185 КК України в силу ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 29.07.2005 звільнений із Диканівської ВК (№12) Харківської області по відбутті строку покарання;
-29.03.2006 Коломацьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.122, ст.395 КК України в силу ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-12.05.2009 Коломацьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України в силу ч. ч. 1, 4 ст.70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі; 9.11.2010 звільнений із Темнівської (№100) Харківської області по відбутті строку покарання:

-05.08.2013 Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.395 КК України в силу ч. 1 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15.05.2019 звільнений із Старобільського СІЗО Луганської області по відбутті строку покарання, .

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову, повторно, вчинив умисний корисливий злочин, за таких обставин.
Так, 24 жовтня 2019 року близько о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, біля будинку №19-А, де він побачив припаркований на паркувальному майданчику автомобіль марки ВАЗ-21033, 1981 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшов до водійських дверцят вказаного автомобіля та спеціально приготовленим ним металевим свердлом наніс один удар по вітровому склу на передніх лівих дверцятах та розбив його. Після цього ОСОБА_5 через розбите скло нахилився до салону автомобіля, дістав прикріплений на лобовому склі відеореєстратор, тобто таємно викрав із салону вказаного автомобіля відеореєстратор марки «Falcon DC5V» в корпусі чорного кольору, без зарядного пристрою, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №22887 від 30.10.2019 - 400 гривень 00 копійок, в якому знаходилась карта-пам`яті CD марки «Transcend 16 Gb» 10 клас, в корпусі синього кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №22887 від 30.10.2019 177 гривень 65 копійок, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинними навмисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 577 гривень 65 копійок.
Таким чином, своїми протиправнимидіями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч. 2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

19 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 місяців.

Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.

При цьому ОСОБА_5 пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду та просила її затвердити.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше неодноразово судимий. Не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також повернення вилученого в натурі.

Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України його покарання, відсутні.
Цивільний позов не заявлений.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, наведені дані про особу обвинуваченого, вищенаведені пом`якшуючі його покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин, вартість викраденого майна, та приходить до висновку, що він потребує ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді арешту.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді 6 місяців арешту.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2019 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 22887 від 30.10.2019 у розмірі 314, 00 грн. та судової дактилоскопічної експертизи № 2/1120СЕ-19 від 14.11.2019 у розмірі 2 198, 14 грн., а всього ?2 512,14? грн. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення у кримінальному провадженні, укладену 19 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з 27 листопада 2019 року, з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу залишити у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі ?2 512 грн.14? коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2019 року, скасувати.

Речові докази - відеореєстратор марки «Falcon DC5V» в корпусі чорного кольору, карту-пам`яті CD марки «Transcend 16 Gb» 10 клас, в корпусі синього кольору, передані потерпілому ОСОБА_4 на зберігання, залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим- з дня отримання копії вироку, лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим - виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя - ОСОБА_1