Справа № 457/381/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/337/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26.03.2020 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26.03.2020 року задоволено клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000104 від 18.03.2020 року та накладено арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку 23.03.2020 в квартирі АДРЕСА_1 якої належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон LENOVO p IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з мобільним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 ..
Адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт на майна та повернути майно законним власникам.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог адвокат зазначає, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно ОСОБА_7 , яке не має відношення до цього кримінального провадження, зокрема мобільний телефон, який є особистою власністю ОСОБА_7 та накладений арешт обмежує його законне право на володіння та користування цим майном. Крім цього, апелянт вказує, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України та арештоване майно не було визнано речовим доказом та не має ознак речового доказу в цьому кримінальному провадженні, тобто стосунку до виготовлення підроблених лікеро-горілчаних виробів.

З огляду на наведене апелянт вважає безпідставним рішення слідчого судді про задоволення клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 ..

Адвокат ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу та вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою та в засіданні навела аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор вважає, що вважає ухвалу слідчого судді є законною та обґрунтованою, і таку слід залишити в законній силі. У поясненнях прокурор пояснив, що вилучений телефон постановою слідчого визнано речовим доказом та 14.04.2020 року по даному телефону призначена технічна експертиза.

Заслухавши доповідача та пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали клопотання і доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та адвоката, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
З витягу з ЄРДР № 0000104 встановлено, що дане кримінальне провадження зареєстроване 18.03.2020 року за ч.1 ст.199 КК України за фактом підробки марок акцизного податку при реалізації горілчаної продукції суб`єктами підприємницької діяльності у м.Трускавці.

Обшук 23.03.2020 року у квартирі, яка частково належить ОСОБА_7 , під час якого було виявлене та тимчасово вилучено його майно, проводився у відповідності до вимог КПК України на підставі ухвали слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 20.03.2020 року.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що вилучений у ОСОБА_7 телефон у повній мірі відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме це є матеріальні об`єкти, що містять або можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_9 подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий суддя обґрунтовано його задоволив з огляду на подальше встановлення органом досудового розслідування обставин кримінального провадження.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді про накладення арешту на телефон ОСОБА_7 слід залишити в законній силі, оскільки цей речовий доказ безпосередньо стосується кримінального провадження за ч.1 чт.199 КК України
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26.03.2020 року про накладення арешту на мобільний телефон LENOVO p IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з мобільним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: