Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1005/20
Провадження № 1-кп/650/164/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в ході підготовчого розгляду в залі суду смт. Велика Олександрівка обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню № 0000181 за обвинуваченням

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоусове Великоолександрівського району Херсоньскої області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.3 КУпАП, постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області до адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 200 годин та яка набрала законної сили 01.10.2019 року, будучи ознайомленим співробітниками Великоолександрівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про умови та порядок відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та попереджений про кримінальну та адміністративну відповідальність за ухилення та злісне ухилення від відбування суспільно корисних робіт, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом адміністративного стягнення не виходив без поважних причин на роботу до Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, де повинен був їх відбувати у дні за установленим графіком в кількості від 4 до 8 годин. Відбуваючи адміністративне стягнення протягом березня- квітня місяця 2020 року, ОСОБА_5 відбув його у кількості 156 годин, при цьому протягом відбування допустив більше двох невиходів на відпрацювання суспільно корисних робіт, за що, постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05.05.2020 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді п`яти діб адміністративного арешту. Не зважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, маючи залишок невідпрацьованих робіт у кількості 44 годин, протягом травня місяця 2020 року, без поважних причин не прибув до Білоусівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області: 6, 7, 8, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, та 29 травня за графіком, при необхідності виходу лише у п`яти з вказаних днів. Таким чином, з 200 годин суспільно корисних робіт, призначених постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20.09.2019 року, станом на 05.06.2020 останній не виконав роботи у кількості 44 години, чим допустив невихід на виконання суспільно корисних робіт, згідно затвердженого графіку, більше двох разів протягом місяця без поважних причин.
25.06.2020 року між прокурором Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з якою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин. ОСОБА_5 зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами у викритті кримінального правопорушення та згоден на узгоджене покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання.

Захисник вважає, що є всі підстави для затвердження угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання.

В ході судового засідання обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, просить затвердити підписану угоду та призначити узгоджене в ній покарання.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України як злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, відноситься до невеликої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ст.389-2 КК України.

Суд розглянув кримінальне провадження у відповідності до положень ст.473, ч.4 ст.474 КПК України. Встановлено, що ОСОБА_5 повністю розуміє наслідки укладеної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Суд переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, загальним нормам КК України та КПК України, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. За таких обставин суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню. Керуючись ст. 314, 473-475 КПК України, суд

У х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 25 червня 2020 року укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000181 від 05.06.2020 року затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи, проживання або навчання.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1