Справа № 158/642/20
Провадження № 1-кп/0158/94/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000083 від 01.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого водієм у ПП «Транс Атлас», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000083 від 01.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні від потерпілої ОСОБА_4 подано клопотання, згідно якого, остання просить закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та просив задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з його примиренням із потерпілою.

Прокурор ОСОБА_3 вказуючи на наявність підстав, передбачених ст. 46 КК України, не заперечив щодо задоволення заявленого клопотання та долучив матеріали кримінального провадження №0000083 від 01.02.2020 року.

При цьому, суд роз`яснив потерпілій ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки закриття зазначеного кримінального провадження, які кожен зокрема, у підготовчому судовому засіданні зазначили, що вони їм зрозумілі.

Заслухавши думку учасників процесу, кожного зокрема, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000083 від 01.02.2020 року, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні 13.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, що вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду за обвинуваченням за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто за обвинуваченням в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться п.п. 1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України).

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст. 46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше; це злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; винний примирився з потерпілим; відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З правового висновку, висловленого ВП ВС у постанові від 16.01.2019 року у справі №439/397/17, вбачається, що поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі. Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції. Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному…(п.п.17-20). У ст. 46 КК України передбачено такі обов`язкові умови (передумови) та підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим: 1) умова вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; 2) підстава примирення винного з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода у розумінні ст.46 КК України має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню).

Судом встановлено, що заподіяна у цій справі шкода фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості є такою, що піддається відшкодуванню (усуненню) шляхом відшкодування збитків на лікування та усунення моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України і суд, зважаючи на викладене та положення ст. 337 КПК України, вважає таку кваліфікацію вірною, тобто суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, при обставинах, наведених у обвинувальному акті від 13.03.2020 року.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував наявності в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та того, що він підлягає покаранню за вчинення такого злочину.

Враховуючи положення ст. 12 КК України та санкцію ч. 1 ст. 286 КК України, вчинений ОСОБА_5 злочин є злочином невеликої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, не відноситься до корупційних злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, відповідно до обвинувального акту, притягується вперше.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілою ОСОБА_4 та відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну моральну шкоду, що не заперечується нею у підготовчому судовому засіданні.

З урахуванням цих обставин, з огляду на клопотання потерпілої ОСОБА_4 , яке підтримане обвинуваченим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , якому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати щодо закриття кримінального провадження з цієї підстави, не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави примирення з потерпілою і щодо закриття кримінальної справи, виходячи із сукупності всіх обставин справи: ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, примирився з потерпілою та відшкодував заподіяні останній злочином збитки, суд вбачає підстави, зазначені в ст. 46 КК України, для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку примиренням винного з потерпілою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369, 372 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 01.02.2020 року - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_4 , на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 01.02.2020 року щодо ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Речові докази по справі:

- транспортний засіб марки «Renault Laguna», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - залишити власнику ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1