Справа № 624/262/18
Провадження №1-кп/639/289/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000146 від 18.05.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сахновщина Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 близько 23:30 години ОСОБА_4 , попередньо змовившись з ОСОБА_5 , засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.04.2020 р., знаходячись біля багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з незамкненого салону автомобіля марки ВАЗ 2101 р/н у НОМЕР_1 темно-синього кольору, який знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_6 (на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 ), разом з ОСОБА_5 , викрав:

- таку, що була у використанні, автомагнітолу «Pioneer 1098», вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2796 від 23.07.2018 становить 270 гривень;

- 2 автомобільні колонки BOSCHMANN BM AUDIO XJ1-G434T2, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2796 від 23.07.2018 становить 225 гривень;

- такий, що був у використанні, флеш-накопичувач марки Transcend JetFlash 350 Black (TS4GJF350) 4 Gb, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2796 від 23.07.2018 становить 35 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли з місця скоєння злочину, скориставшись викраденим на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій вказаних осіб потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 530 гривень.

18.05.2018 близько 04:30 години ОСОБА_4 , попередньо домовившись з ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, разом з ОСОБА_5 направився до домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки ОСОБА_5 попередньо викрав 1 такий, що був у використанні газовий балон, об`ємом 50 л та залишив неподалік домоволодіння. Після цього ОСОБА_5 проник через хвіртку огорожі на територію домоволодіння ОСОБА_8 , звідки викрав 1 такий, що був у використанні газовий балон, об`ємом 50 л., а ОСОБА_4 залишався чекати його біля огорожі даного домоволодіння, Вартість викрадених балонів згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2797 від 11.07.2018 становить 700 гривень.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 втекли з місця скоєння злочину, залишивши один викрадений балон за огорожею домоволодіння ОСОБА_8 , для того, щоб в подальшому його забрати та використати на власний розсуд. Після чого, повернувшись до місця скоєння злочину, забрали 1 такий, що був у використанні, газовий балон, об`ємом 50 л, який знаходився неподалік від місця скоєння злочину, в подальшому скориставшись викраденим на власний розсуд, а саме заховавши його на території нежилого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Внаслідок протиправних дій вказаних осіб потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 700 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив суду, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення за встановлених судом обставин. Фактичні обставини справи не оспорював. Просив суворо його не карати.

Потерпілі подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат, речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються: за епізодом від 17.05.2018 р. за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; за епізодом від 18.05.2018 р. - за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, проте зі слів неофіційно працевлаштований, неодружений, має постійне місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність таких, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Проте, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого, на думку суду, є можливим без ізоляції від суспільства, адже ОСОБА_4 є особою молодого віку, розкаявся у скоєному, висловив в судовому засіданні намір не повертатися до злочинного способу життя, суд вважає необхідним звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, дисциплінуватиме поведінку обвинуваченого у майбутньому з метою уникнення вчинення ним нових кримінально караних дій.

Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, при цьому з урахуванням того, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.04.2020 р. частина судових витрат на проведення експертних досліджень щодо тих епізодів злочинної діяльності, які були вчинені обвинуваченим разом з іншою особою, стягнута з останньої, вони підлягають стягненню з ОСОБА_4 в частці .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватимим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертиз в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень.

Речові докази вважати такими, що повернуті потерпілим.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1