печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , особи, у відношенні якої подано клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання першого заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження застосування обов`язків особистого зобов`язання для забезпечення видачі громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запит іноземної держави, -

В С Т А Н О В И В:
09.04.2020 перший заступник прокурора Київської області старший радник юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження застосування обов`язків особистого зобов`язання для забезпечення видачі громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запит іноземної держави.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа №704188, порушена 16.12.2008 стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.
04.04.2009 ОСОБА_5 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.
28.12.2010 вказану особу слідчим СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга оголошено в розшук.
29.06.2017 рішенням оперативних підрозділів Російської Федерації ОСОБА_5 оголошений в міжнародний розшук.
Постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 10.07.2017 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Рішенням цього ж суду від 18.07.2017 визначено рахувати строк тримання ОСОБА_5 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.
26.10.2017 о 10 год. 50 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда Республіки Казахстан.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2017 до ОСОБА_5 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.
Генеральною прокуратурою України 29.11.2017 отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_5 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.
Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017, 30.01.2018, 26.03.2018, 22.05.2018 та від 18.07.2018 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до 16.09.2018.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2018 змінено міру запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на домашній арешт у визначений час доби до 25.10.2018.
Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2018, 16.11.2018та від 12.12.2018 ОСОБА_5 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час доби до 09.02.2019.
Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2019 скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2018 та встановлено новий строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби до 25.01.2019.
Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019, 25.03.2019, 22.05.2019, 17.07.2019, 30.08.2019, 23.10.2019, 19.12.2019 та від 13.02.2020 щодо ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 12.04.2020 року.
Інкриміновані ОСОБА_5 правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.
В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до ГУДМС України в Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за наслідками розгляду якої 23.04.2018 наказом № 156/1 останньому відмовлено в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржив до ДМС України. Рішенням ДМС України від 27.06.2018 № 70-18 скарга на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформлені документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відхилена.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду за справою № 761/33653/18 відкрите апеляційне провадження за апеляцією ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2019. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 04.09.2019 у справі № № 761/33653/18 (провадження №К/9901/25279/19) касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 повернуто особі, яка її подала.
За таких обставин, прокуратурою Київської області до Генеральної прокуратури України направлено висновок за наслідками екстрадиційної перевірки.
Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 29.10.2019 прийнято рішення про видачу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності. На даний час вказана постанова останнім оскаржується в судовому порядку.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 та особа, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, особи, щодо якої вирішується клопотання, вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.
Згідно ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою. Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особа, щодо якої воно прийняте. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо протягом десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, в порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, яке надіслало запит.
Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 до вирішення питання про видачу його на запит іноземної держави, слідчий суддя вважає наявними підстави для продовження строку дії покладених при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обов`язків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, ст. 177, 194, 195, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання першого заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження застосування обов`язків особистого зобов`язання для забезпечення видачі громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запит іноземної держави задовольнити.
Продовжити покладені обов`язки особистого зобов`язання, громадянину Республіки Казахстан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичної передачі (екстрадицію), визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк 2 місяці до 07.06.2020, а саме:
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1