У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000016 від 09.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, розведеної, з професійно технічною освітою, не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у встановленому чинним законодавством порядку успішно здала у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції України теоретичний іспит на знання діючих Правил дорожнього руху України та практичний іспит на перевірку навичок керування транспортним засобом, отримала посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.03.2011 категорії «В». Проте, ОСОБА_5 , достовірно знаючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюють питання організації руху та його безпеки, порушила їх та вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 09.01.2020 близько 19:15 години, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-21112», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вулиці Монастирська, в селищі міського типу Браїлів, Жмеринського району, зі сторони вулиці Центральна, в напрямку вулиці Партизанська, в районі домоволодіння № 58, не вжила своєчасних заходів до зупинки автомобіля в момент об`єктивної появи в полі її зору пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась в попутному напрямку, по правому краю проїзної частини дороги, в результаті чого, з необережності допустила наїзд на останню.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 13 від 06.04.2020 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми - забій головного мозку легкого ступеню, закритий перелом кісток носу зі зміщенням, забійні рани, гематоми та садна обличчя; травми грудної клітки - розрив правого акроміального з`єднання з вивихом акроміального кінця ключиці; травми кісток тазу - підвивих 1-го та 2-го хребців куприка, а також саден на правій нозі, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної, транспортно- трасологічної експертизи № 293 від 12.05.2020: «У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21112», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5 вбачається невідповідність дій вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України».
Таким чином, водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо- транспортної пригоди.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
22.06.2020 року в судовому засіданні від потерпілої ОСОБА_4 надійшла (клопотання) про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої ОСОБА_5 із потерпілою ОСОБА_4 та звільнення її від кримінальної відповідальності із цієї підстави.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні також просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, остання у своїй заяві зазначила що претензій а ні матеріального, а ні морального характеру до обвинуваченої не має.
Вказане клопотання в судовому засіданні підтримав прокурор ОСОБА_3 та не заперечував з приводу його задоволення.
Розглянувши усну заяву обвинуваченої ОСОБА_5 , вивчивши заяву (клопотання) потерпілої ОСОБА_6 з`ясувавши думку інших учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження; її дії кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України.
Параграфом 2 глави 24 КПК України регламентується порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п.113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості.
Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року " Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
За приписами ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст.286 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, примирилася з потерпілою, відшкодувала завдані нею потерпілій збитки.
З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено підстави закриття кримінального провадження, у суду наявні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, згідно із ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження № 00000016 від 09.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не стягуються.
Речовий доказ автомобіль «ВАЗ-21112», державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває у Жмеринскому ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до ст. 100 КПК України підлягає поверненню власнику ОСОБА_5 , а заходи забезпечення кримінального провадження щодо вказаного речового доказу скасуванню.
Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України звільнити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2020 року за № 0000016 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.
Речовий доказ автомобіль «ВАЗ-21112», державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває у Жмеринскому ВП ГУНП у Вінницькій області відповідно до ст. 100 КПК України повернути власнику ОСОБА_5 , попередньо знявши з нього накладений арешт ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_7 від 13.01.2020 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1