Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/161/20
Провадження № 1-кс/935/111/20
У Х В А Л А
Іменем України
30 січня 2020 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань - ОСОБА_2 , за участю прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заболоть, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20.01.2020 клопотання слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0000054 від 27.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України передано на розгляд до Коростишівського районного суду Житомирської області.

Слідчий СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 звернувсь до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи дані судимості не знятими та непогашеними у встановленому законом порядку, повторно вчинив умисний тяжкий злочин за наступних обставин:

27 січня 2020 року, близько 19 годин 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вирішили незаконно заволодіти автомобілем ЗАЗ-"11033-40", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що стояв у подвір`ї господарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 .

У вказаний час ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на заволодіння автомобілем "ЗАЗ-11033-40", що належить ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зайшли до подвір`я господарства ОСОБА_9 , що розташоване за вказаною вище адресою та підійшовши до автомобіля, відкрили його дверцята, які замкнені не були і в подальшому викотили даний транспортний засіб за територію господарства ОСОБА_9 , де намагалися завести двигун та поїхати на автомобілі, але свої дії не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, за погодженням з Коростишівською місцевою прокуратурою 28 січня 2020 року, о 06 годині 30 хвилин було затримано на підставі ст. 208 п. 2 КПК України. Цього ж дня, останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності, а саме: показаннями потерпілого, протоколами оглядів, протоколом обшуку, іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування даного клопотання, на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, вік підозрюваного, його соціальні зв`язки, стан здоров`я, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування. Підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, зможе вільно спілкуватись з особами та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, просили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_11 свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, вказав, що співпрацює з органами досудового розслідування, а тому просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо поданого клопотання заперечив, посилаючись на те, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний брав участь у слідчих діях, свою причетність не заперечує, слідчими вилучені всі необхідні речові докази, автомобіль передано власнику, шкоди не завдано. А тому просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт, який є цілком співмірним вчиненому та особі підозрюваного та зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені ч.1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що виключних обставин для обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та слідчим, прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання останнього під вартою.
Клопотання про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою обґрунтовано тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у вчинені інкримінованого правопорушення, яке є тяжким, спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, можливістю впливати на свідків , знищити або сховати будь-які речі , що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, в провадженні СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України.

28.01.2020 ОСОБА_6 затримано на підставі п.1,2 ч.1 ст.208 КПК України та 28.01.2020 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.289 КК України.
Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному 28.01.2020 о 15 год. 00 хв.
Отже, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вбачаю, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЕСПЛ, присутня.
Доводи клопотання сторони обвинувачення в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні не підтверджені належними та об`єктивними даними і стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені.
У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторюється, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
З урахуванням вищевикладеного, а також даними про особу підозрюваного, який має молодий вік, постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, але має дохід, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, а також і його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, який свою причетність до інкриміногованого кримінального правопорушення не заперечує, з підозрюваним проводяться слідчі дії, допитані потерпілі, свідки, крім понятих, вилучені речові докази, а тому враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність, передбачених ст. ст. 183, 194 Кримінального процесуального кодексу України обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проте з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме того, що підозрюваний може випливати на свідків, знищити , сховати будь-які речі, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування, слідчий суддя вбачає, що вказаним ризикам може достатньо дієво запобігти такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, що забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , а також покладає на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України .
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувалось, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181,183,194,309,376 КПК України, слідчий суддя ,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Радомишльського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 26 березня 2020 р.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України : прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст 202 КПК України зобов`язати посадових осіб Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області негайно доставити ОСОБА_6 до місця свого проживання та звільнити з під варти.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Радомишльський ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.
Зобов`язати слідчого письмово під розпис роз`яснити підозрюваному наслідки порушення покладених на нього обов`язків.
В задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текс ухвали складено 31 січня 2020.

Слідчий суддя: ОСОБА_1