ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 467/465/19 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/819/418/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000096, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2020 року, якою

ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 26 березня 2020 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на грубе порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2020 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати, ухвалити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на біль м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що потерпіла під час допиту у судовому засіданні зазначала, що ОСОБА_8 не є особою, яка вчинила відносно неї крадіжку.

Також зазначає, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою, до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами.

Крім того, вважає, що судом систематично наводяться одні й ті ж самі підстави тримання ОСОБА_8 під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, так як усі свідки провадження допитані, докази зібрані та дослідження, тому ризик незаконно вливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні відсутній, а тому перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином він не може.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 186 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя посилався на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до

8 років, наявні ризики вчинення ним інших корисливих злочинів, оскільки матеріали справи містять відомості про не зняті та непогашені судимості.

Крім того, раніше ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, а та обставина, що обвинувачений на момент його затримання не був офіційно працевлаштований, підтверджує наявність ризику вчинення нового, корисливого злочину. При цьому, обвинувачений офіційно не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого, не зменшились.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, який поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або, що завдав значної шкоди потерпілому, передбачений ч.3 ст. 186 КК України, за яке, передбачене покарання у виді позбавлення від чотирьох до восьми років позбавлення волі.

Колегія суддів звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також на дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних та інших корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності, який він вчинив у період непогашеної судимості, офіційно не працевлаштований, законне джерело доходів відсутнє, не одружений дітей або осіб на утриманні не має.

На думку колегії суддів, вищезазначена характеристика ОСОБА_8 дає достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, що виправдовує необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються необґрунтованими.

Саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження право особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на вищевикладене, твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є непереконливими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються матеріалами провадження.

Посилання апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та зводяться до іншої оцінки захисником обставин, встановлених судом.

Що стосується посилань апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що потерпіла під час судового засідання не впізнала в особі ОСОБА_8 правопорушника, який вчинив відносно неї грабіж, колегія суддів до уваги взяти не може, оскільки на даному етапі судового розгляду вирішується питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , матеріали справи містять докази про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу підозрюваному не зменшилися.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2020 року, якою

ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб до 28 березня 2020 року, включно - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4