Справа № 504/4220/17
Провадження № 1-кп/496/249/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Біляївка, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у скоєнні злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Біляївський районний суд Одеської області розглядає вказане кримінальне провадження.
16 лютого 2020 року спливає двомісячний термін тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою до вказаного терміну справу не можливо розглянути, тому прокурором до суду подано клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, посилаючись на наявність достатньої кількості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на свободі обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, які на цей час не відпали, що виключає застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та їх захисники залишили вирішення питання щодо продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на розсуд суду.
Потерпілий в судовому засіданні погодився з прокурором.
Заслухавши думки прокурора, потерпілого, обвинувачених та захисників, вивчивши матеріали що додані до клопотання, суд дійшов до наступного:
Як встановлено в судовому засіданні з наявних матеріалів справи, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Приймаючи рішення про можливість продовження строку тримання під вартою суд приймає до уваги, що відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter проти Austria/;
ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier проти France/.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судове рішення від 26 січня 1993 року § 30/.
Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть ухилятися від правосуддя, суд приймає до уваги те, що обвинувачені не мають постійного місця мешкання на території Одеської області, місця роботи чи навчання.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, стороною захисту не надані, а також те, що особи обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи, враховуючі інші зібрані досудовим слідством матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити ізоляцію ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від суспільства, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даних осіб під вартою.
Суд звертає увагу, що обставини які можуть вважатись судом як істотні для зміни запобіжного заходу на більш м`який на час прийняття рішення суду не надані, і судовим розглядом не встановлені.
Так, суд вважає, що заслуговують на увагу доводи прокурора, про існування ризиків того, що перебуваючи на свободі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть переховуватись від суду.
Інших доводів, які мають бути враховані судом, і які об`єктивно вказують на зміну тих обставин, що були підставою для обрання та подальшого продовження ОСОБА_8 ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту чи обвинуваченими не надано.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи те, що 16 лютого 2020 року спливає термін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому продовження раніше обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу зазначеним особам, у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ, є виправданим.
З огляду на вищезазначене керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме з 29 січня 2020 року по 28 березня 2020 року, включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме з 29 січня 2020 року по 28 березня 2020 року, включно.
Утримання обвинувачених проводити в ДУ ОСІ.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ ОСІ.
Повний текст ухвали оголошено 03 лютого 2020 року о 10:00 годині.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2