Справа № 592/6488/20
Провадження № 1-в/592/297/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення невідбутої частини покарання,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми із заявою про умовно-дострокове звільнення невідбутої частини покарання.

Засуджений у судовому засіданні свою заяву підтримав у повному обсязі, просив звільнити його умовно-достроково від невідбутої частини покарання.

Захисник підтримав заяву свого підзахисного і теж просив її задовольнити.

Прокурор заяву засудженого не підтримав, вважає, що останній своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому до нього неможливо застосувати пільгу на підставі ст. 81 КК України.

Заслухавши думку прокурора, захисника та пояснення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шостинського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2019 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Строк відбування покарання засудженому рахувати з 17.10.2019 року. А також зараховано до покарання частково відбуте покарання за вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 19.06.2019 року в період з 04.06.2019 року по 17.10.2019 року.

На даний час ОСОБА_5 тимчасово залишено у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор», який відповідно до вимог ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18, ст. 89 Кримінально-виконавчого кодексу не є місцем відбування покарання для засудженого.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_5 , що засуджений за час відбування покарання не має жодного заохочення.

Згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Отже, з вищевикладеного слід прийти до висновку, що для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання необхідно дві нерозривно взаємопов`язані умови: 1) сумлінна поведінка; 2) ставлення до праці, яким засуджений довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого має бути врахована за весь час відбування покарання.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання заохочень не має, сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, тому у задоволенні його слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.2, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення невідбутої частини покарання відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення. Для засудженого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1