Номер провадження: 11-сс/813/690/20
Номер справи місцевого суду: 522/6403/20 1-кс/522/6199/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор»),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисниці підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0001527, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3

ОСОБА_6 , тазастосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.06.2020 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0001527, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2020.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, перебачених п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Беручи до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не обирати, оскільки злочин, що інкримінується ОСОБА_8 пов`язаний із застосуванням насильства.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з прийнятим рішенням, захисниця підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки:

- знаходитись з 22:00 години до 06:00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за кожною вимогою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

Судом не враховано, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має доньку, його дружина та мати похилого віку перебувають повністю на його утриманні. Також він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та постійне місце роботи.

Поведінка ОСОБА_8 під час досудового розслідування вказує, що він не має наміру уникнути відповідальності, оскільки з`явився для отримання клопотання про застосування запобіжного заходу та для розгляду цього клопотання в суді.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.2020 приблизно о 16:00 годині ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_8 , знаходячись біля зупинки на розі
вул. Преображенська та вул. Тираспольська в м. Одесі, зустрілись з ОСОБА_11 , який при розмові з останніми повідомив про відсутність грошових коштів.
Згодом, у ОСОБА_8 виник злочинний намір направлений на напад з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами та золотими виробами належними ОСОБА_12 , яка на той момент перебувала в власній квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , в якій напередодні ОСОБА_10 та ОСОБА_8 проводили будівельні роботи.
З цією метою, ОСОБА_8 , розуміючи, що у ОСОБА_10 наявні ключі від вхідних дверей до квартири потерпілої, викликав останнього убік, якому запропонував вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння чужим майном, грошовими коштами та золотими виробами останньої, на що ОСОБА_10 дав свою згоду.
Для реалізації спільного злочинного плану та, розуміючи, що ОСОБА_10 являється знайомим ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вирішили залучити ОСОБА_11 , при цьому розподілили злочинні ролі між собою, відповідно до яких ОСОБА_10 повинен передати ключі від квартири потерпілої та залишитись біля будинку останньої та спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження
ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про осіб, які можуть їх викрити під час вчинення правопорушення та збути золоті вироби після, ОСОБА_11 повинен проникнути до житла потерпілої, яку накрити подушкою, для того, щоб ОСОБА_12 не змогла впізнати ОСОБА_8 , а останній повинен заволодіти золотими виробами, які знаходились на тілі потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами та злотими виробами належними ОСОБА_12 та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи відповідно до попередньо розробленого плану, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підійшли до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , на проти якого залишився ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 та ОСОБА_11 приблизно о 16:50 годині піднялись до квартири потерпілої, скориставшись ключами від вхідних дверей, проникли до квартири АДРЕСА_5 , де ОСОБА_11 попередньо натягнув на обличчя медичну маску, підбіг до ОСОБА_12 , яка лежала в ліжку, накрив її обличчя подушкою та став наносити удари руками по тілу потерпілої при цьому наказуючи віддати грошові кошти, золоті вироби, банківські картки з пін-кодами до них. В цей час ОСОБА_8 розуміючи, що ОСОБА_11 накрив обличчя потерпілої, з її вух заволодів парою сережок вироблених з золота, вагою 4,35 гр. та з правої руки заволодів обручальною каблучкою, вагою біля 3 гр. та з лівої руки заволодів золотою каблучкою з камінням бурштину, та з шиї потерпілої заволоділи золотим ланцюгом вагою 7,96 гр., під час чого ОСОБА_12 втратила свідомість.
Розуміючи, що ОСОБА_12 втратила свідомість та чинити опір не буде, знаходячись в зазначеній квартирі також заволоділи наступним майном: музичним центр марки «LG», музичним центром марки «Elember», ТВ тюнером до телевізору «Т2», ноутбуком марки «Леново», мобільним телефоном марки «Леново», банківськими картками «Приват банк» та «Альфа Банк», гаманцем чорного кольору, та грошовими коштами в сумі 100 гривень та покинули місце вчинення кримінального правопорушення, а майном розпорядились на власний розсуд.
За даним фатом 15.04.2020 слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0001527, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 187 КК України.

17.04.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисниці, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, повно та всебічно дослідив наявні докази, надавши їм вірну правову оцінку, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведення органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, таким чином, до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочину, проти власності, життя і здоров`я, за попередньою змовою групою осіб, судимий, офіційно не працевлаштований, що в сукупності свідчить про недостатню міцність соціальних зв`язків вказаної особи та схильність до вчинення злочинів.

Також апеляційний суд вважає, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.

Відсутність у ОСОБА_8 офіційного працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його існування, а також підозра у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих спонукань, підтверджує наявність ризику вчинення підозрюваним

ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, має доньку, його дружина та мати похилого віку перебувають повністю на його утриманні, апеляційний суд вважає такими, що не можуть свідчити про наявність стримуючих факторів у можливості перешкоджанні ОСОБА_8 кримінальному провадженню, що здійснюється відносно останнього.

На думку апеляційного суду, вказані обставини не можуть бути визнані в цьому випадку підставами для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, оскільки зазначені обставини в сукупності не знижують суттєво суспільну небезпечність особи підозрюваного і злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, а суспільний інтерес перебування ОСОБА_8 під вартою, в цьому випадку переважає його особистий інтерес.

Крім того, заявлені захисником в апеляційній скарзі доводи про те, що на утриманні у ОСОБА_8 перебуває його дружина та мати похилого вік, не підтверджені матеріалами провадження, крім того в судовому засіданні встановлено, що він не працевлаштований, а тому не має джерела доходу для утримання вказаних осіб.

Апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді про те, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , пов`язане із застосуванням насильства до потерпілої, через що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та, враховуючи положення ч 4 ст. 183 КПК України, можливістю не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду не було представлено колегії суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги колегія суддів визнає необґрунтованими.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особлива тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим суддею в оскарженій ухвалі ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про неможливість одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які підтверджують доводи апеляційної скарги та могли бути підставою для скасування оскарженого судового рішення. Інших доводів апеляційному суду не будо представлено.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисниці підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0001527, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2020, залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4