№708/1330/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000394 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , маючого не зняту та не погашену судимість:

за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.08.2012 року, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 152, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, звільнено 01.11.2018 року на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2018 року, умовно-достроково, невідбутий строк покарання 4 місяці 8 днів;

за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 12.03.2020 року, за яким його засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді шести місяців арешту;

за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.04.2020 року, за яким його засудженого за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, повторно, 30.05.2019 року о 12:00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в домоволодінні ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за раптово виниклого умислу, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон ОСОБА_5 , ERGO F243 Swift Dual Sim Red червоного кольору (згідно висновку експерта № 8/661 від 15.10.2019 року, вартістю 210 гривень 00 копійок), який знаходився у кухонній кімнаті, зокрема на столі. Поклавши телефон до кишені власної куртки, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим зник, завдавши потерпілому матеріальних збитків на суму 210 грн.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, пояснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєному злочині, підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, проте відмовився надавати покази по суті.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи наявна його письмова заява про судовий розгляд справи без його участі. Покази надані на досудовому слідстві потерпілий підтримує. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
У порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без участі потерпілого, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у ракурсі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру потерпілий не має.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» і знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Посилання сторони обвинувачення на таку обставину, що пом`якшує покарання як щире каяття, не знайшло свого підтвердження, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненні певного злочину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений кається. Повернення органами досудового слідства викраденого майна потерпілому, не є відшкодуванням завданої шкоди, у зв`язку з чим обвинувачений не вчинив жодних дій на відшкодування шкоди ОСОБА_5 .
Інших обставин, які в порядку ст. 66 КК України пом`якшують обвинуваченому покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення відповідного покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

досудову доповідь органу пробації;

відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, проте відсутність каяття);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета власне збагачення), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання матеріальних збитків потерпілому);
скоєння злочину у стані алкогольного спяніння як обтяжуюча покарання обставина;
поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: здійснив крадіжку, користуючись гостинністю господаря оселі, який безперешкодно допустив його у будинок; зник з місця скоєння злочину з викраденим; не сприяв слідству у встановленні обставин справи;

особу обвинуваченого, який визнав свою вину, раніше судимий, не одружений, малолітніх/неповнолітніх дітей не має, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в псих-кабінеті не перебуває, на обліку в нарко-кабінеті не перебуває.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, і після скоєння крадіжки продовжив свою злочинну діяльність, спрямовану на викрадення чужого майна, свідомо не бажаючи отримувати дохід законним способом; не відшкодував потерпілому завдану шкоду; не вдався до пошуку роботи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2-х років 3-х місяців позбавлення волі.
Отже, оскільки злочин, за яким ОСОБА_4 засуджується був ним вчинений до постановлення вищевказаного вироку, суд на підставі ст.70 ч. 4 КК України вважає необхідним визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, із зарахуванням відбутої частини покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.04.2020 року до строку покарання.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Визначене судом покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов не заявлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Майнова шкода становить 210 грн. Викрадене майно повернуто потерпілому.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 628,04 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.04.2020 року ОСОБА_4 було засуджено до покарання у виді позбавлення волі і обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_4 було взято під варту у залі суду.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 в рамках розгляду даного кримінального провадження не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Чигиринського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року, шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування даного покарання ОСОБА_4 , рахувати з 21.05.2020 року, зарахувавши в нього строк покарання відбутого за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року, з 15.04.2020 року по 21.05.2020 року.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

мобільний телефон ERGO F243 Swift Dual Sim Red червоного кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 628,04 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1