Справа № 353/581/19
Провадження № 1-кс/353/101/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області - ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисника адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі заяву потерпілої ОСОБА_7 про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2020 року потерпіла ОСОБА_7 звернулась до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області із заявою про відвід судді Тлумацькогорайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Мотивує відвід тим, що суддя ОСОБА_11 брала участь у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, як слідчий суддя, а також 03.09.2019 року розглядала справу відносно ОСОБА_4 , про яку суддя замовчує. Крім того, під час судового розгляду її заяви та клопотання не були взяті до уваги та суддею ОСОБА_11 було постановлено незаконне судове рішення, яким відмовлено в поверненні обвинувального акту прокурору. Вона не згідна з діями головуючої при розгляді даного кримінального провадження, в неї виникнули сумніви в неупередженості судді ОСОБА_11 . Враховуючи викладене, відповідно до КПК України, просила відвести суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 від участі укримінальному провадженні № 0000142 з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказаний відвід переданий на розгляд судді ОСОБА_12

ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала свою заяву про відвід судді ОСОБА_11 та просила її задовольнити з мотивів викладених в заяві.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні 10.06.2020 року пояснив, що в якості представника потерпілої ОСОБА_7 у дане кримінальне провадження він вступив на стадії судового розгляду. З приводу написання заяви про відвід судді він надав кваліфіковану допомогу потерпілій, однак не вбачає підстав для відводу судді. Вказав, що він повинен в судовому засіданні підтримати заяву ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_11 , однак просить вирішити дане питання згідно вимог КПК України.
Особа, якій заявлено відвід суддя ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд заяви ОСОБА_7 у її відсутності, вказала, що на даний час по кримінальному провадженні № 0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018 року, проведено підготовче судове засідання та справа перебуває на стадії судового розгляду, обвинувальний акт прокурором не оголошувався.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід, вважаючи, що відсутні підстави для відводу судді ОСОБА_11 , визначені ст. 75 КПК України, а також зазначив про необґрунтованість заяви про відвід.
Захисник обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви про відвідсудді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 , оскільки відсутні підстави для її задоволення. Вказала, що ОСОБА_11 не приймала участі на досудовому розслідуванні у даному кримінальному провадженні як слідча суддя та жодної справи відносно ОСОБА_4 не роглядала.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо заявленого відводу судді ОСОБА_11 просив вирішити питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні 05.06.2020 рокуповністю підтримав думку свого захисника.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні 10.06.2020 року повністю підтримали заяву ОСОБА_7 , просили її задовольнити, вказали на те, що вони не згідні з діями судді ОСОБА_11 щодо неповернення обвинувального акту прокурору у даному кримінальному провадженніза обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді.У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без її участі, оскільки положеннями ст. 81 КПК України не передбачена її обов`язкова участь при вирішенні питання про відвід.
Суд, дослідивши заяву про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 , заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частинами 2,3 ст. 35 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Визначення судді для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності
У відповідності до частини 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьої статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Таким чином ст. 75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Частиною 5 ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 06.07.2018 року, суддя ОСОБА_12 , в якості слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, постановила: 29.08.2018 року та 17.09.2018 року ухвали про проведення судово-медичної експертизи, 02.05.2010 року ухвалу про проведення судово-психіатричної експертизи, 20.05.2019 року дві ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів (а.с. 24-29). Суддя ОСОБА_11 не брала участь у вказаному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а тому згідно ч. 1 ст. 76 КПК України, має право брати участь у цьому провадженні у суді першої інстанції.
Згідно відповіді керівника апарату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року, наданої на запит прокурора ОСОБА_3 , встановлено, що в провадженні судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 з 2014 року по час надання відповіді жодного кримінального провадження, ні клопотаннявідносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не перебувало, а такожсуддею ОСОБА_11 03.09.2019 року не було призначено до розгляду жодної судової справи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 46).

Згідно ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2020 року (головуюча суддя ОСОБА_11 ), у задоволені клопотань потерпілої ОСОБА_7 про відвід прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні N 0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, відмовлено (а.с. 48-49).
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Королівства Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).
Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».
Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).
Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав не встановлено і в судовому засіданні, обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_11 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення у справі, також не встановлено.

Як вбачається з заяви про відвід, в якості підстави для відводу потерпіла фактично вказує на її не згоду з прийнятим процесуальним рішенням з приводу незадоволення її клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні N 0000142 від 06.07.2018 року та з діями судді щодо не прийняття суддею до уваги обставин, на які вона посилається при розгляді даного кримінального провадження.

Факт неналежного виконання обов`язків головуючої та ухвалення відповідно процесуального рішеня, яке на думку потерпілої мало місце під час проведення судового засідання у справі, не може свідчити про упередженість судді, і як наслідок не може бути підставою для відводу.
Обставини, на які посилається заявниця не можуть бути визнані підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також, з урахуванням викладеного, такими, які самі по собі, свідчать про зацікавленість та упередженість судді, відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.
Тому суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, яка розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень судді ОСОБА_11 .
Оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які б виключали участь судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, суд вважає, що у задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_11 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_7 про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_12