Справа № 204/363/20
Провадження № 1-м/204/2/20
УХВАЛА
іменем України
23 січня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , затриманого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 12 серпня 2019 року до Міністерства юстиції України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації №81/3-983-18 про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації. Салаватським міжрайонним судом Республіки Башкортостан 23 листопада 2018 року ОСОБА_6 заочно визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації (незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великому розмірі), та був засуджений до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з утриманням у виправній колонії загального режиму. Вирок набрав законної сили 04 грудня 2018 року, проте не був виконаний в повному обсязі у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на момент винесення вироку відносно нього перебував у розшуку. 17 липня 2019 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук, одночасно з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 23 серпня 2019 року ОСОБА_6 було оголошено у міжнародний розшук. Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб. 01 жовтня 2019 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, тривалістю не більш ніж 12 місяців та на даний час останній утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». Відповідно до інформації Управління з питань міграції від 26 липня 2019 року №6/6-13876, наданої на запит прокурора Дуванського району по Республіці Башкортостан, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про вихід у встановленому законом порядку з громадянства Російської Федерації не звертався, та є громадянином Російської Федерації. Відповідно до довідки щодо строків давності кримінального переслідування та виконання вироку за ч.2 ст.228 КК Російської Федерації від 24 липня 2019 року, строк давності виконання вироку від 23 листопада 2018 року відносно ОСОБА_6 не закінчився. Відповідно до матеріалів, наданих запитуючою стороною, ОСОБА_6 ухилявся від правосуддя в Російській Федерації після того, як обвинувальний акт відносно нього був направлений до суду. Внаслідок цього відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту та оголошено у розшук для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації. У зв`язку з викладеним, керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання і просила суд визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою в умовах Дніпровської установи виконання покарань №4 ОСОБА_6 для забезпечення його видачі правоохоронним органам Російської Федерації.

ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Затриманий ОСОБА_6 просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки не має наміру переховуватися та вживає заходів щодо отримання статусу біженця. Захисник ОСОБА_5 пояснив, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вирок в Російській Федерації винесений заочно, відомості щодо набрання таким вироком законної сили відсутні, на даний час сплили строки притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та останній звернувся до міграційної служби для отримання статусу біженця.

Суд, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані матеріали до нього, встановив наступне.

Салаватським міжрайонним судом Республіки Башкортостан 23 листопада 2018 року ОСОБА_6 заочно визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації (незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великому розмірі), та був засуджений до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з утриманням у виправній колонії загального режиму. Вирок набрав законної сили 04 грудня 2018 року, проте не був виконаний в повному обсязі у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на момент винесення вироку відносно нього перебував у розшуку.

12 серпня 2019 року до Міністерства юстиції України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації №81/3-983-18 про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання вироку суду, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.

Проведення екстрадиційної перевірки Міністерством юстиції України доручено прокуратурі Дніпропетровської області.

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем села Каракулево Дуванського району Башкірської АРСР, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 10 травня 2017 року підрозділом ФМС НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації Управління з питань міграції від 26 липня 2019 року №6/6-13876, наданої на запит прокурора Дуванського району по Республіці Башкортостан, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про вихід у встановленому законом порядку з громадянства Російської Федерації не звертався, та є громадянином Російської Федерації.

17 липня 2019 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук, одночасно з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
23 серпня 2019 року ОСОБА_6 було оголошено у міжнародний розшук.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, тривалістю не більш ніж 12 місяців.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 та продовжено застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у Дніпровській УВП № 4.
На даний час останній утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Згідно ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Частиною 11 ст. 584 КПК України передбачено, що у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин за законодавством України є екстрадиційним, строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився. Процедура екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_6 триває до теперішнього часу. Обставин, які б виключали видачу ОСОБА_6 правоохоронним органам Російської Федерації, не встановлено.
Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу відносно затриманого ОСОБА_6 суд не вбачає. Належних обставин, які гарантують в даному випадку запобігання втечі затриманого та забезпечення у подальшому його видачі, судом не встановлено, доказів наявного місця проживання на території України суду не надано. Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, буде недостатнім та недоцільним, в зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні клопотання затриманого про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Доводи захисника ОСОБА_5 щодо спливу строку давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, не набрання вироком Російської Федерації законної сили судом до уваги не беруться, як такі, що спростовуються матеріалами клопотання.

Крім того, не підлягає задоволенню заявлене ОСОБА_6 в судовому засідання клопотання щодо визнання його біженцем з наданням йому статусу біженця, оскільки вирішення таких питань не відноситься до компетенції слідчого судді.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та відсутності підстав для зміни запобіжного заходу відносно затриманого ОСОБА_6 , на домашній арешт на час розгляду даного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 573-584 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання затриманого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя: