Провадження № 11-кп/4820/190/20
Справа № 688/4295/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» кримінальне провадження за апеляційною скаргоюзасудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року,
в с т а н о в и л а:
04 грудня 2019 року начальник Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» спільно із головою спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації звернувся до місцевого суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року в задоволенні клопотання відмовлено, оскільки умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 є передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього ст.81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Посилався на невідповідність фактичним обставинам провадження висновку суду про те, що він не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення.

Уважав, що висновок суду про недоведення його виправлення є безпідставним, оскільки він виконує роботи з благоустрою, відвідує церкву, займається фіззарядкою, брав участь у спортивних змаганнях з футболу, підтримує зв`язки із знайомими, перераховує кошти для неповнолітньої дитини, частково погасив цивільний позов, через низьку заробітну плату не мав можливості відшкодувати шкоду у більшому розмірі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно зі ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Цей висновок повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов.
Як видно з особової справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Ярмолинецького районного суду від 18 липня 2013 року за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі, закінчення строку відбування покарання 11 грудня 2020 року.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року при з`ясуванні судом питання про становлення засудженого на шлях виправлення враховується його ставлення до вчиненого ним злочину, до праці.

Із наданої характеристики випливає, що ОСОБА_7 під час перебування у Державній установі «Шепетівська виправна колонія №98» характеризувався позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний. З жовтня по грудень 2013 року, з березня 2014 року по жовтень 2015 року та з липня по листопад 2016 року працював на виробництві колонії в дільниці (№1), до праці ставився сумлінно, поставлені завдання виконував вчасно та якісно, за що один раз заохочувався адміністрацією колонії. З грудня 2016 року виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі. До праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, за що 4 рази заохочувався адміністрацією колонії. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом побачень, телефонних розмов, отримує посилки та передачі. Бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне життя», «Фізкультура і спорт», «Професія», «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», «Освіта», «Творчість», «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення». У 2016 році здобув професію фрезерувальника, в 2017 році верстатника деревообробних верстатів в Шепетівському навчальному центрі №98. Враховуючи, що засуджений сумлінним ставленням до праці та своєю поведінкою довів своє виправлення, просили звільнити засудженого ОСОБА_7 від покарання умовно-достроково.
Ураховуючи викладене, місцевий суд дійшов висновку про позитивну динаміку в поведінці засудженого.

Водночас відповідно до ч.2 ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Крім того, рішенням комісії державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» з питань розгляду заохочувальних норм засудженому ОСОБА_9 від 23 грудня 2015 року відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не став на шлях виправлення.

У заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст.82 КК України відмовлено з тих же підстав (протокол №1 від 04.01.2017 року).

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про помилування також залишено без задоволення, оскільки адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія висловилась проти його помилування.

З огляду на викладене суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Наявність лише формальних підстав, таких як відбуття встановленого ч.3 ст.81 КК України строку покарання засудженим та відсутність стягнень, на переконання колегії суддів, не може бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 12 грудня 2019 року про відмову в задоволенні спільного клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній держадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: