УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу заявника ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000004,

В С Т А Н О В И В:

06.03.2020 до суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000004.
В обґрунтування даної скарги ОСОБА_5 зазначив, що мало місце істотне порушення прокурором вимог ст.28 КПК України в частині не забезпечення проведення досудового розслідування у розумні строки.
Крім того, 24.02.2020 слідчим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_7 розглянуто його скаргу на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000004 щодо недотримання розумних строків прокурором (справа №199/6925/14к (1-кс/199/178/20) і закрито провадження.
Зазначає, що підставою для закриття провадження стало рішення першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 від 24.02.2020, яке йому було оголошено слідчим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_7 у судовому засіданні 24.02.2020 при розгляді справи №199/6925/14-к (1-кс/199/178/20) за скаргою потерпілого ОСОБА_5 №77а-01 від 03.01.2020 про недотримання ОСОБА_6 розумних строків розгляду цієї скарги у кримінальному провадженні № 0000004.
Вважаючи, що оголошене слідчим суддею рішення прокурора ОСОБА_6 від 24.02.2020 є незаконним за свою суттю, він знову вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод і законних інтересів.
Рішення прокурора яке оскаржується є рішення першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000004, щодо відмови у задоволенні скарги потерпілого на недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні в частині не притягнення до відповідальності прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України за не забезпечення ним проведення досудового розслідування у розумні строки (зокрема, строки встановлені ст..219 КПК України).
Вказує, що підставою для оскарження рішення прокурора є п.9-1) ч.1 ст.303 КПК України, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
На підставі викладеного ОСОБА_5 просив:
-визнати обов`язковою явку першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 в судове засідання щодо розгляду скарги на його рішення прийняте за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 №77а-01 від 03.01.2020 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0000004;
-визнати незаконним рішення першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 від 24.02.2020, прийнятого за результатами скарги ОСОБА_5 №77а-01 від 03.01.2020 року у кримінальному провадженні № 0000004;
-встановити, що мало місце істотне порушення прокурором вимог ст.28 КПК України в частині не забезпечення проведення досудового розслідування у розумні строки та не виконання обов`язку всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження при розгляді скарги ОСОБА_5 №77а-01 від 03.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000004 та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні строки;
-зобов`язати першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 повторно розглянути скаргу потерпілого ОСОБА_5 № 77а-01 від 03.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000004 з урахуванням обставин встановлених судом у даному провадженні;
-зобов`язати першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 вжити заходів щодо притягнення прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності шляхом звернення до уповноваженого органу з відповідним поданням.
Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У той же час у контексті розгляду цього питання, слідчий суддя враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Надточій проти України" від 15 травня 2008 р. зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У ч.3 ст.306 КПК зазначено, що відсутність слідчого або прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги, а тому, зважаючи на рівність процесуальних можливостей сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутність прокурора у судовому засіданні не є перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 підтримав доводи, викладені в його скарзі та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти доводів, викладених у скарзі, просив відмовити в задоволенні скарги.
Вислухавши думку прокурора, пояснення заявника, в тому числі його письмові пояснення, вивчивши скаргу з доданими до неї документами, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000004, довідку від 12.03.2020 по кримінальному провадженню №0000004, яка складена слідчою ОСОБА_8 , матеріали провадження № 1-кс/199/178/20, 199/6295/14-к за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.
Суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з позицією ЄСПЛ, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання заяви щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя.
Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах.

Одними із засад кримінального провадження є верховенство права і законність (пункти 1 і 2 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України принцип верховенства права і кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики ЄСПЛ.

В тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення статті 3, це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до статті 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування (рішення ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008).

Розслідування (скарг на погане поводження) має бути незалежним, безстороннім, … і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю … (абзац 64 рішення ЄСПЛ у справі "Яременко проти України" від 12 червня 2008).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 р. №19-рп/2011 Комітет міністрів Ради Європи у Рекомендаціях від 28 червня 1985 р. R(85)11 стосовно положень потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу приписує державам-членам приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу, а в Рекомендаціях від 12 травня 2004 р. Rес (2004) 6 щодо вдосконалення засобів правового захисту зазначає, що права та свободи, гарантовані Конвенцією, мають захищатися передусім на національному рівні.

Відповідно до зазначеного Рішення Конституційного Суду України недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.

Системний аналіз положень КПК, зокрема тих, що визначають його завдання та унормовують порядок оскарження рішень чи дій суб`єкта владних кримінально-процесуальних повноважень, дає підстави для висновку про можливість оскарження до суду не тільки рішень прокурора вищого рівня, а і його бездіяльності.

Таким чином, потрібно визнати можливість оскарження до суду будь-якого рішення, дії або бездіяльності органів слідства та прокуратури під час досудового розслідування.

За визначенням КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності і є складовою кримінального провадження (пункти 5, 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Разом з тим, досудове розслідування не має тривати невизначений період часу.

Але тривалість має оцінюватися на підставі ряду критеріїв, а не на підставі одного.

Підтвердженням відсутності конкретизації розумних строків досудового розслідування у практиці ЄСПЛ є справа Меріт проти України, де суд вказує, що у кримінальних справах розумний строк, передбачений ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було висунуте обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді, так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування).

Тобто ЄСПЛ стоїть на позиції, що поняття розумності строку досудового розслідування є узагальненим та багатокомпонентним, і вираховується з низку критеріїв, де момент повідомлення про підозру, як і момент початку досудового розслідування, береться до уваги поряд з іншими.

Слідчим відділом Амур-Нижньодніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровської області з 23 січня 2014 за заявою ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000004, за фактом заволодіння ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою належними ОСОБА_5 грошовими коштами в сумі 38505 доларів США. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.190 ч.4 КК України

У ході досудового розслідування слідчими були проведені допити потерпілого ОСОБА_5 , неодноразово як свідок допитувався ОСОБА_9 , допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , прокурорами, керівниками слідчого органу, надавалися вказівки про проведення слідчих (розшукових) дій, були витребувані з різних установ, від посадових осіб, та долучалися до матеріалів кримінального провадження документи, відповіді, направлялися постанови про проведення процесуальних дій на іншій території та інше. За кримінальним провадженням чотири рази слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження, які скасовувалися слідчим суддею.

Оцінюючи усі матеріали які надані слідчому судді, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Але, враховуючи завдання та засади кримінального провадження, передбачені ст. ст. 2,7 КПК України, вимоги ст. 21 КПК України, сталу практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування провадиться без виконання усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, які б сприяли розкриття кримінального провадження та тривалість проведення досудового розслідування не відповідає критеріям розумного строку, визначеного ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Разом з тим, у своїй скарзі заявник просить визнати противоправною бездіяльність прокурора, не заявляючи інших вимог, відносно яких слідчий суддя постановив би одно з рішень відповідно до ст.307 КПК України.

У відповідності до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Відповідно до статті 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Статтею 219 КПК України встановлені строки закінчення досудового розслідування - два місяці, та залежать від дня пред`явлення особі підозри у вчиненні злочину.

Жодній особі підозра за кримінальним провадженням № 0000004 не пред`являлася. У своєї скарзі ОСОБА_5 не зазначено, які саме межі граничного строку, та взагалі прохання, встановити межі граничного строку та відносно яких процесуальних дій чи бездіяльності прокурора.

Відносно доводів скарги про визнання противоправною бездіяльності прокурора, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений:зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;- повідомляти особі про підозру.

Кримінальним процесуальним законодавством України до повноважень слідчих суддів віднесено здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

До компетенції слідчого судді за новим Кримінально-процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого та прокурора.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11)відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, що можуть бути оскаржені, є вичерпним.

Отже на досудовому провадженні може бути оскаржена не будь-яка бездіяльність слідчого чи прокурора, а тільки та, що передбачена ч.1 ст.303 КПК України. При цьому, бездіяльність, яка полягає в оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Частиною 1 статті 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Не заперечуючи факту тривалості досудового розслідування, слідчий суддя зазначає, що частина 1 статті 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні та не може визнати «бездіяльність прокурора у вигляді недотримання розумних строків тривалості досудового розслідування у цілому», оскільки ст.303 КПК України передбачає оскарження «під час досудового розслідування», яке на теперішній час триває.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в частині вимог про визнання противоправною бездіяльності прокурора першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000004, як прокурора вищого рівня, щодо незабезпечення ним виконання вимог ст.308 КПК України у встановлені відповідною статтею строки - «бездіяльність прокурора у вигляді недотримання розумних строків тривалості досудового розслідування, що в свою чергу порушило права та гарантії ОСОБА_5 , передбачені ст.21 КПК України, як потерпілого у кримінальному провадженні, на судових захист та на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки, не віднесені до кола випадків оскарження дій, бездіяльності слідчого, прокурора слідчому судді у порядку ст. 303 КПК України та не підпадають під перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя відповідно до ст. 307 КПК України, внаслідок чого не підлягають задоволенню.

Крім цього, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою та просить встановити, що мало місце істотне порушення прокурором вимог ст.28 КПК України в частині не забезпечення проведення у розумні строки та не виконання обов`язку всебічного, повного і неупередженого дослідження при розгляді скарги ОСОБА_5 №77а-01 від 03.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000004 та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні строки.
Свою вимогу обґрунтовує тим, що він 03.01.2020 звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області зі скаргою на ім`я прокурора вищого рівня - першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 (по відношенню до прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законності у кримінальному провадженні № 0000004 до прокурора ОСОБА_3 ), яка зареєстрована за вх. № 77а-01.
Перший заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , незважаючи на вимоги п.9) ч.1 ст.3 КПК України, п.1) абз.3 ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру», є прокурором вищого рівня по відношенню до прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000004, а тому у відповідності до ч.2 ст.308 КПК України був зобов`язаний розглянути скаргу потерпілого ОСОБА_5 щодо недотримання розумних строків протягом трьох днів після її подання.
Однак відповідь першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 від 24.02.2020 ОСОБА_5 було оголошено слідчим суддею ОСОБА_7 у судовому засіданні 24.02.2020.
Вказує, що підставою для оскарження рішення прокурора є п.9-1) ч.1 ст.303 КПК України, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Обставини, на які посилається ОСОБА_5 щодо не розгляду зазначеної скарги протягом трьох днів після її подання, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
За таких обставин скарга ОСОБА_5 у вказаній частині, відповідно до п.9-1) ч.1 ст.303 КПК України, підлягає задоволенню та за наслідками її розгляду повинно бути встановленим, що мало місце істотне порушення прокурором вимог ст.28 КПК України в частині не забезпечення у розумні строки виконання обов`язку всебічного, повного і неупередженого розгляду скарги ОСОБА_5 №77а-01 від 03.01.2020 року у кримінальному провадженні № 0000004 та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні строки, оскільки слідчий суддя констатує як про порушення вимоги ст.28 КПК України та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо «розумного строку» вчинення прокурором процесуальних дій, так і вимоги ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права потерпілого ОСОБА_5 на ефективний засіб правового захисту.
Також, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Виходячи з припису закону, вимога ОСОБА_5 щодо визнання обов`язкової явки першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 в судове засідання щодо розгляду скарги, задоволенню не підлягає, як та, що суперечить вимогам ч.2 ст.307 та ч.1 ст.303 КПК України.

Щодо вимоги ОСОБА_5 в якій він просить зобов`язати першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 повторно розглянути скаргу потерпілого ОСОБА_5 № 77а-01 від 03.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000004 з урахуванням обставин встановлених судом у даному провадженні, слідчий суддя вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 03.01.2020 звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області зі скаргою на ім`я прокурора вищого рівня (по відношенню до прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законності у кримінальному провадженні №0000004 (до ОСОБА_3 ), яка зареєстрована за вх. № 77а-01.
Відповідь першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 від 24.02.2020 ОСОБА_5 на скаргу останнього за вх. № 77а-01 було оголошено слідчим суддею ОСОБА_7 у судовому засіданні 24.02.2020.
Таким чином 24.02.2020 перший заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 розглянув скаргу від 03.01.2020 року за вх. № 77а-01, а її повторний розгляд законодавством не передбачено.
З приводу вимоги ОСОБА_5 в якій він просить зобов`язати першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 вжити заходів щодо притягнення прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності шляхом звернення до уповноваженого органу з відповідним поданням, слідчий суддя вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000004, яка розглядається згідно вимог ст.ст.303-308 КПК України.
Так, відповідно до ст.303 КПК України є вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, який зазначений у ч.1 ст.303 КПК України та який розширеному тлумаченню не підлягає.
Разом з цим ч.2 ст.303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Крім цього, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч.2 ст.307 КПК України), тому вимога ОСОБА_5 про притягнення прокурора ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності суперечить вимогам ч.2 ст.307 та ч.1 ст.303 КПК України.

Керуючись ст.ст.303-307, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000004 задовольнити частково.
Відповідно до п.9-1) ч.1 ст.303 КПК України визнати, що «мало місце істотне порушення прокурором вимог ст.28 КПК України в частині не забезпечення у розумні строки виконання обов`язку всебічного, повного і неупередженого розгляду скарги ОСОБА_5 №77а-01 від 03.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000004 та забезпечення прийняття законного і неупередженого процесуального рішення у розумні строки».
В задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000004 - відмовити.
Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1