Справа № 615/370/20
Провадження № 1-кс/615/149/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання заступника начальника слідчого відділення Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 31.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

02.04.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор №27» строком на 60 днів без права внесення застави, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом продовження строку тримання під вартою.
В обґрунтування наявності ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому не виключено, що не маючи соціальних сталих зв`язків за місцем мешкання, не маючи постійного місця проживання, усвідомлюючи реальну можливість отримати значний термін покарання та усвідомлюючи неминучість покарання, перебуваючи на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що відноситься до ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на показання потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки знає адресу його проживання, на момент вчинення злочину проживав по сусідству, що відноситься до ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Оскільки після вчинення злочину ОСОБА_5 помив ніж, яким наносив удари потерпілому, тим самим намагався уникнути відповідальності за вчинений злочин та приховати сліди його чинення, останнім часом проживав за місцем події, що свідчить про можливість знищити, сховати або спотворити речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що відноситься до ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри викладені обставини, на думку слідчого, дають підстави вважати, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведених ризиків.
Клопотання погоджено начальником Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини. Звернули увагу, що підозрюваний не має постійного зареєстрованого місця проживання та соціальних зв`язків, що свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи тяжкість покарання. До того ж, вчинив злочин за останнім місцем проживання, тому може спотворити або приховати докази, важливі для з`ясування обставин кримінального провадження. Зі слів потерпілого, проживають по сусідству, неодноразово випивали, тому ОСОБА_5 зможе здійснювати тиск на останнього, щоб вплинути на його показання з метою уникнути покарання. Оскільки вчинений підозрюваним злочин пов`язаний із насильством, просили не застосовувати заставу.
Обвинувачений підтримав клопотання, просив винайти можливість щодо застосування відносно нього іншого запобіжного заходу, оскільки не офіційно, але працює по найму у людей, з лютого 2020 року постійно проживає у співмешканки ОСОБА_6 , всім забезпечений.

Вказав, що вину в тому, що 22.03.2020 року порізав потерпілого, визнає повністю, але зазначені в підозрі обставини щодо їхнього штовхання відбувалися не 22.03.2020 року, а за 2 тижні, коли потерпілий під час сварки поставив йому синець. В той день під час розпивання алкоголю потерпілий хвастався ножем, який він вихватив та з розмаху вдарив куди прийдеться. Не заперечував, що саме він спричинив тілесне ушкодження у виді різаної рани, але після цього потерпілий пішов додому, бачив його в селі, нічого не говорив. Не переховувався, був затриманий працівниками поліції на роботі. Бажає поговорити з потерпілим, можливо той забере заяву з поліції, претензій до нього не має. Знає потерпілого 2-3 тижні, часто приходив до ОСОБА_6 , коли він перебував на роботі, за цей час двічі билися. Вважає, що зможе проживати у ОСОБА_6 або у сестри та прибувати до слідчого на виклики. Звернув увагу, що ніж, яким він спричинив поранення лежить в столі у ОСОБА_6 , вилучені у потерпілого ножі не мають відношення до вчиненого правопорушення та не зрозуміло яким чином у нього опинилися.

Пояснив, що народився в м. Люботин Харківської області, де проживав до 11 років, коли усиновили батьки з Башкирії, куди переїхав проживати. Оскільки дружина померла, а дітей не було, в 1991 році переїхав проживати в Україну, але з цього часу документи так і не оформив через відсутність місця, де можна прописатися. В батьківській хаті проживає сестра з сім`єю, тому відмовила. До 2010 року по знайомству влаштувався на роботу до Чугуївського паливного апаратного заводу по старому паспорту, в зв`язку з чим отримав довідку РНОКПП. Проживав у найманій квартирі. Коли завод розформували, приїхав до сестри в с. Орєхова Роща, але вона знову відмовила в проживанні. Під час пошуків житла запропонували проживати у ОСОБА_6 , з якою жив протягом 2-х років, поки її не посадили. Після цього проживав з ОСОБА_7 протягом 7 років. Коли ОСОБА_8 звільнилася з місць позбавлення волі в лютому 2020 року повернувся проживати до неї.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що надає підстави для задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається із доданого до клопотання витягу з ЄРДР, 31.03.2020 року до Валківського ВП звернувся ОСОБА_9 із заявою про те, що 22.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 йому наніс ножове поранення в області спини ОСОБА_5 . Під час госпіталізації до КНП «Валківська ЦРЛ» ОСОБА_9 встановлено діагноз: проникаюча в плевральну порожнину колото-різана рана задньої стінки грудної клітини давністю близько 9 днів.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000137 від 31.03.2020 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.121 КК України, та розпочато досудове розслідування.

02.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Судом враховується, що існують заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не законно впливати на потерпілого.
Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, дані про його особу, відсутність особистих документів, постійного місця проживання, соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти вказаним ризикам.
З огляду на викладене, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення протиправних дій.
Враховуючи, що злочин вчинений із застосуванням насильства, у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, українця, особи без громадянства, з вищою освітою РФ, що офіційно не працює, не одружений, на момент затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор №27» строком 60 днів, тобто до 29.05.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1