Справа № 357/9702/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишенів, громадянина України, освіта середня, розлученого, офіційно не працюючого, не судимого відповідно до ст. 89 КК України, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:
22 серпня 2019 близько 13 години ОСОБА_4 , знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_2 , побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка заходила до під`їзду №3, буд. АДРЕСА_2 . Маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном та переслідуючи при цьому корисливий мотив, ОСОБА_4 почав переслідувати потерпілу, зайшовши слідом за нею до вищевказаного під`їзду. У той час, коли потерпіла зайшла до ліфтової кабіни, ОСОБА_4 , наблизився впритул до потерпілої ОСОБА_5 та умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито, ривком зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок вагою 6 грам, довжиною 60 см., вартістю 9952 грн. 72 коп., та в подальшому з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 22 серпня 2019 близько 13 години знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_2 , побачив потерпілу яка заходила до під`їзду №3, буд. АДРЕСА_2 . Маючи намір на заволодіння чужим майном він почав переслідувати потерпілу, зайшовши слідом за нею до вищевказаного під`їзду. У той час, коли потерпіла зайшла до ліфтової кабіни, він наблизився впритул до неї та з метою збагачення за рахунок чужого майна, відкрито, ривком зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 6 грам, довжиною 60 см., вартістю 9952 грн. 72 коп., та в подальшому з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, вартість викраденого майна визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 186 ч.1 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Завдані потерпілій збитки він відшкодував повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і добровільної згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Суд дії обвинуваченого кваліфікує за: ст. 186 ч.1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: визнання винуватості, добровільне відшкодування завданого збитку. При цьому суд не може визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, оскільки суду документи про те, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітніх дітей, не надано, незважаючи на відкладення судом 23.01.2020 р. судового засідання за клопотанням обвинувачення для надання йому часу для можливого надання ним таких документів.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого судом визнаються: вчинення злочину щодо особи похилого віку потерпіла ОСОБА_5 , 1955 року народження.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується псередньо.

ОСОБА_4 не перебуває на обліку лікаря нарколога, психіатра.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, не судимий відповідно до ст. 89 КК України, обставини, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, його відношення до вчиненого, досудову доповідь про існування середнього ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, середнього ризику небезпеки для суспільства, приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням обвинуваченого ОСОБА_4 буде у виді арешту у верхній межі санкції ч.1 ст. 186 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_4 менш суворого покарання, із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, обставину, яка обтяжує покарання, не забезпечить досягнення мети покарання можливого виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів як ОСОБА_4 , так і іншими особами.

Суд вважає призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 186 КК України, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, його відношення до вчиненого.

Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої про стягнення із обвинуваченого в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 9952 грн. 72 коп., враховуючи подану потерпілою заяву від 04.12.2019 р. про повне відшкодування обвинуваченим завданих їй збитків.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: футболку, сумку, кепку, які передані на зберігання до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області за квитанцією № 610 2019 від 30.08.2019 р., враховуючи думку прокурора і обвинуваченого, слід знищити; золотий хрестик, переданий за розпискою від 23.08.2019 р. потерпілій ОСОБА_5 , слід вважати повернутим власнику; оптичний носій з відеозаписом, який зберігається при кримінальному провадженні, слід зберігати при кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався, відносно нього запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу затримання після вступу вироку в законну силу.

Відмовити у задоволені цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 9952 грн. 72 коп., у зв`язку з їх добровільним відшкодуванням.

Речові докази: футболку, сумку, кепку, які передані на зберігання до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області за квитанцією № 610 2019 від 30.08.2019 р., враховуючи думку прокурора і обвинуваченого - знищити; золотий хрестик, переданий за розпискою від 23.08.2019 р. потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутим власнику; оптичний носій з відеозаписом, який зберігається при кримінальному провадженні - зберігати при кримінальному провадженні.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області