Дата документу 27.11.2019
Справа № 334/4968/19
Провадження № 1-кп/334/688/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 розглянувши у клопотання щодо скасування арешту

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року дане кримінальне провадження було закрито на підставі ст.46КК України у звязку з примиренням з потерпілим, проте не вирішено питання щодо скасування арешту на автомобіль «Шкода Октавиа» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був накладений слідчим суддею ухвалою від 27.05.2019 року та мотоцикл «Хонда СВR 600» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Представник потерпілого також не заперечує проти задоволення клопотання.

Дослідивши надані суду документи, при вирішенні питання про скасування арешту на автомобіль, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

27.05.2019 року ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001838 від 26.05.2019 року, а саме був накладений арешт на рухоме майно - автомобіль «Шкода Октавиа» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл «Хонда СВR 600» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Підставою для винесення вказаної ухвали були наступні обставини:

-відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі, якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку. Відповідно до вимог Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його; у судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що вказаний автомобіль є доказом, щодо скоєння правопорушення.

Автомобіль «Шкода Октавиа» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час скоєння ДТП керував ОСОБА_4 є особистим його, що підтверджується матеріалами справи, а також свідоцтвом про його реєстрацію (копія додається).

Мотоцикл «Хонда СВR 600» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на час скоєння ДТП керував ОСОБА_6 є особистим його, що підтверджується матеріалами справи, а також свідоцтвом про його реєстрацію (копія додається).

Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу).

Як передбачено ч. 1ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України «під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження...».

Згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України «заходом забезпечення кримінального провадження є:7) арешт майна...».

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України «... власник або володілець майна ... які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом».

Цими ж вимогами передбачено, що «арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано».

Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає за можливе задовольнити дане клопотання, оскільки у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення як арешт немає потреби. Зазначений транспортний засіб не підлягає зверненню для забезпечення позову, а також не підлягає конфіскації. Його подальше зберігання у відповідних умовах власник майна зможе забезпечити у повному обсязі та надати для огляду у будь-який час.

Керуючись ст..46 КК України , ст. ст.. 98,170 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

Клопотання щодо скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль «Шкода Октавиа» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді від 27.05.2019 року.

Повернути автомобіль автомобіль «Шкода Октавиа» реєстраційний номер НОМЕР_1 , законному власнику ОСОБА_4 .

Скасувати арешт на мотоцикл «Хонда СВR 600» реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді від 27.05.2019 року.

Повернути мотоцикл «Хонда СВR 600» реєстраційний номер НОМЕР_2 законному власнику ОСОБА_6 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя ОСОБА_1