Справа № 750/8774/19
Провадження № 1-кп/750/69/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002234 від 11 квітня 2019 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого:

-03 лютого 2000 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-09 грудня 2002 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

-29 грудня 2006 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі;

-12 квітня 2018 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місяців арешту,

-11 вересня 2018 року звільненого у зв`язку з відбуванням покарання,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2018 року близько 22-ї години ОСОБА_8 за місцем свого тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно та повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_9 планшет марки «Asus K012 8 Gb» (FE170CG) в корпусі білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , вартістю 1 000 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_6 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України не визнав та суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_9 , з яким по вихідним збиралися разом та вживали спиртне. 29 грудня 2018 року також був вихідним днем і йому близько 10 год. зателефонував ОСОБА_9 та запропонував випити спиртного. Зустрілись у квартирі АДРЕСА_2 , де він тимчасово орендував одну з чотирьох кімнат, ОСОБА_9 приніс у жовтому пакеті з логотипом «Союз» горілку та закуску, інших речей у нього він не бачив. У коридорі квартири не було вішалки, тому одяг ОСОБА_9 залишив на дивані у кімнаті, а спиртне удвох вживали на кухні. Після обіду ОСОБА_9 запропонував випити ще та через годину повернувся з пляшкою горілки та пляшкою настоянки. Під вечір ОСОБА_9 був сильно п`яний, тому він вирішив його провести додому. ОСОБА_9 одягнувся у залі, вийшли на вулицю та пішли у напрямку його будинку. По дорозі зайшли у магазин «Седам», де ОСОБА_9 купив дві пляшки слабоалкогольного напою, який вони випили за магазином. ОСОБА_9 зовсім сп`янів та впав, він його поставив на ноги та сказав, що йде додому. У квартиру до ОСОБА_9 29 грудня 2018 року він не заходив. Вранці 30 грудня 2018 року близько 09 год. він зайшов до залу, де залишав одяг ОСОБА_9 , та побачив на полу газовий балончик, який раніше бачив у ОСОБА_9 , а на дивані планшет, якого у ОСОБА_9 раніше не бачив. До нього зайшов знайомий ОСОБА_10 , якому він показав знайдені речі та при ньому зателефонував ОСОБА_9 , щоб спитати, чи не загубив він щось у нього в квартирі, наприклад, газовий балончик, на що той відповів, що нехай газовий балончик залишається йому, нічого не сказавши про планшет. Про те, що планшет належить ОСОБА_9 він навіть не знав, тому того ж дня зранку відніс його до ломбарду та здав за 800 грн. Увечері 30 грудня 2018 року ОСОБА_9 зателефонував йому, але у нього була висока температура і він попросив відкласти розмову на інший день. У квітні 2019 року до нього з приводу планшету прийшли три чоловіки, один з яких представився працівником поліції, тоді він і дізнався, кому належить планшет та повідомив, що здав його до ломбарду. Планшет викупити він не зміг, тому сплатив потерпілому 300 євро. Вважає, що такі дії не містять складу злочину крадіжку, та просить його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що його мама ОСОБА_11 співмешкає з ОСОБА_9 . У 2014 році він проходив службу в АТО в Луганській області, де за 9 000 грн. придбав планшет «Asus». До м. Чернігова повернувся у 2015 році, а у 2017 році, коли мама стала проживати з ОСОБА_9 окремо за адресою: АДРЕСА_3 , він віддав планшет їм у користування. 30 грудня 2018 року мама зателефонувала та запропонувала зустрітись, а 01 чи 02 січня 2019 року повідомила про викрадення планшету. ОСОБА_9 розповів йому, що у квартирі, де вони мешкають з мамою, удвох з ОСОБА_8 29 грудня 2018 року вони пили спиртне та коли ОСОБА_9 сп`янів, ОСОБА_8 укладав його спати у спальні, після чого зник планшет, який лежав на тумбочці біля телевізора. Він шукав ОСОБА_8 , але знайшов його лише у квітні 2019 року та прийшов до нього з товаришем ОСОБА_12 , який працює поліцейським, та ще одним товаришем. Тиску з їх боку не було, ОСОБА_8 добровільно зізнався, що взяв планшет у ОСОБА_9 та здав його до ломбарду, так як йому на той час були потрібні кошти. Наступного дня після зізнання ОСОБА_8 він звернувся з заявою до поліції. У планшеті були усі його фото з АТО, тому він його і шукав. ОСОБА_8 планшета не повернув, але відшкодував його вартість, тому матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_9 у суді підтвердив факт спільного вживання спиртного з ОСОБА_8 29 грудня 2018 року, але повідомив, що не він, а ОСОБА_8 зранку зателефонував йому, запропонував випити та запросив до себе в кв. АДРЕСА_2 . Під вечір він зібрався додому, а ОСОБА_8 запропонував його провести. По дорозі вони купили в магазині «Седам» пляшку настоянки, яку випили по дорозі, а вдома у нього на кухні випили ще пляшку горілки. Коли він у стані сп`яніння попрямував до спальні, побачив, як звідти вийшов ОСОБА_8 та запропонував свою допомогу. Він відмовився і ОСОБА_8 сказав, що піде додому. Після 23 год. додому повернулась дружина та виявила відсутність у спальні планшета, який лежав на тумбочці біля телевізора, про що ввечері 30 грудня 2018 року йому повідомила. Він пригадав, що 29 грудня 2018 року брав з собою планшет на квартиру до ОСОБА_8 , але точно знає, що нікому планшета не передавав і не продавав, тому увечері двічі зателефонував ОСОБА_8 , однак той перший раз не взяв слухавку, а вдруге вимкнув телефон. Пізніше при зустрічі на його запитання ОСОБА_8 сказав, що його «…біс попутав, потрібні були гроші…», і він сприйняв це як зізнання ОСОБА_8 у викраденні планшета.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що 29 грудня 2018 року прийшла з роботи додому о 22 год. 30 хв. та виявила, що на кухні горіло світло, на столі були залишки алкоголю та закуски, три стакани, чотири рюмки. Чоловік ОСОБА_9 спав на ліжку у спальні вдягнений. Наступного дня 30 грудня 2018 року о 06 год. вона знову пішла на роботу і повернулась додому о 22 год. 30 хв., чоловік був напідпитку. Перевдягаючись, вона машинально звернула увагу на тумбочку, де мав лежати планшет, але не виявила його як на тумбочці, так і в квартирі. Планшет марки «Asus» білого кольору належить її сину ОСОБА_13 , але перебував у її користуванні. На її запитання чоловік відповів, що планшета не брав, але додав, що напередодні у нього в гостях був ОСОБА_14 , з яким вони пили спиртне, та він бачив, як ОСОБА_8 виходив з їх спальні, де був планшет. Близько 01 год. 31 грудня 2018 року чоловік став телефонувати ОСОБА_8 , щоб дізнатися про планшет, але ОСОБА_8 відповів йому: «Чого ти дзвониш, я хворий, здзвонимося пізніше». Сину розповіли про зникнення планшета лише після Нового Року і він займався його пошуками та писав заяву до поліції.

Свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що з квітня 2018 по травень 2019 року працював у ломбарді на вул. Всіхсвятській у м. Чернігові. Обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово здавав до ломбарду крадені телефони, з приводу чого його допитували у поліції. Також весною 2019 року ОСОБА_8 за власним паспортом здавав до ломбарду планшет марки «Asus» білого кольору з вирваною заглушкою порту USB, за що отримав 1300 чи 1500 грн. ОСОБА_8 він впізнав за фотознімками. Планшет у подальшому був реалізований третім особам.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 та 30 грудня 2018 року близько 09 год. був присутній у квартирі АДРЕСА_2 , коли ОСОБА_8 збирав речі та мав намір переїхати на іншу квартиру. При цьому ОСОБА_8 повідомив, що виявив у квартирі газовий балончик та планшет, а також припустив, що ці речі можуть належати ОСОБА_9 , з яким він у цій квартирі напередодні вживав спиртне. У його присутності ОСОБА_8 телефонував ОСОБА_9 та цікавився, чи той не згубив у нього у квартирі якісь речі, на що ОСОБА_9 категорично заперечив. Тоді вони дійшли висновку, що ці речі є нічийними і ОСОБА_8 здав планшет до ломбарду.

Незважаючи на невизнання винуватості, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого правопорушення, окрім свідчень потерпілого та свідків, підтверджується також наданими прокурором та оголошеними в судовому засіданні наступними доказами:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 від 11.04.2019 про викрадення у нього планшету марки «Asus», яке мало місце в період часу з 29.12.2018 по 30.12.2018 в АДРЕСА_3 ;
-договором про надання фінансового кредиту № ДОН від 30.12.2018, відповідно до якого ОСОБА_8 отримав у ПТ «ДОНКРЕДИТ» фінансовий кредит, предметом застави якого був планшет «Asus», моделі «К012 8Gb (FE170CG)» оціночною вартістю 803 грн. 06 коп.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені у судовому засіданні докази, з врахуванням свідчень допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідків, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_8 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність у діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, є необґрунтованими та спростовуються наступним.

За своєю правовою природою викрадення полягає у активній поведінці суб`єкта та передбачає незаконне, таємне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника і є закінченим з моменту вилучення майна та реальної можливості розпорядитися ним, як своїм власним.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що планшет «Asus», який він виявив у себе на квартирі вранці 20 грудня 2018 року, йому не належить, а відтак, він не вправі ним розпоряджатися як власним майном. Припускаючи, що планшет у квартирі залишений ОСОБА_9 , у телефонній розмові з ним наступного ранку ОСОБА_8 про планшет не повідомив, а лише про газовий балончик. При цьому повідомив суду, що умисно не сказав про планшет, так як ОСОБА_9 міг підтвердити, що він належить йому і тоді прийшлось би його повертати. Разом з тим, ОСОБА_8 визнав, що мав фінансові труднощі, у зв`язку з чим вирішив здати планшет до ломбарду, за що отримав 800 грн.

Вказані дії ОСОБА_8 повністю охоплюються усіма ознаками складу злочину, передбаченого для кваліфікації таємного викрадення майна, оскільки сам факт визнання ОСОБА_8 майна чужим та подальше розпорядження ним свідчить про усвідомлення ОСОБА_8 , що він посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди потерпілому внаслідок таких дій і бажає спричинити таку шкоду.

Твердження захисту про те, що потерпілий ОСОБА_6 звернувся з заявою до правоохоронних органів після виявлення планшету не спростовує доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки.

Розбіжність свідчень ОСОБА_9 , який у судовому засіданні спочатку стверджував, що планшет був викрадений за місцем його мешкання у квартирі АДРЕСА_4 , потім пригадав, що залишив планшет у квартирі, де мешкав ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , на кваліфікацію дій обвинуваченого по суті не впливає, однак при визначенні місця скоєння кримінального правопорушення, суд керується наступним.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Обвинувачений заперечує перебування 29 грудня 2018 року у квартирі АДРЕСА_4 , де мешкає свідок ОСОБА_9 , але стверджує, що вживав спиртне з ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_2 , яку він орендував, і саме в цій квартирі ОСОБА_9 залишив планшет, чого не заперечує і сам ОСОБА_9 . Таким чином, враховуючи відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження викрадення планшету з помешкання ОСОБА_9 , суд вважає вірними доводи сторони обвинувачення про те, що таємне викрадення майна мало місце за адресою: АДРЕСА_1 .

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також наявність обставини, яка пом`якшує його покарання - добровільне відшкодування завданого збитку, та обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де негативно не характеризується, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку психіатра не перебуває, але з 29.11.1999 перебуває на обліку у наркологічному диспансерному відділенні ЧПНЛ з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Також, ОСОБА_8 неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, новий злочин вчинив у період непогашеної судимості, за висновком досудової доповіді орган пробації визначає ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення як високий, а ризик небезпеки для суспільства як дуже високий, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкції статті, за якою він засуджується, та з огляду на зазначене не знаходить підстав до застосування положень ст. 75 КК України щодо можливості звільнення його від відбування призначеного покарання. При цьому, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та відсутність претензій до обвинуваченого у потерпілого, суд визнає можливим та достатнім призначити ОСОБА_8 покарання у виді арешту у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 471 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його фактичного затримання при виконанні вироку.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 471 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1