Справа № 555/564/20
Номер провадження 1-кп/555/143/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 рокум.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 17 березня 2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, державних нагород та пільг не має, не депутата, невійськовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
- розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
16.03.2020р. приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований біля приміщення «Качатника» на території Рівненської обласної організації українського товариства мисливців та рибалок за адресою урочище «Бобер», буд 7, що розміщене за межами с. Князівка та відноситься до Тишицької сільської ради, виявив бувшу у використані вогнетривку цеглу, яку вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, наблизився до ушкодженої стіни вищевказаного приміщення та умисно, таємно, незаконно, шляхом вільного доступу завантажив на власну гужову повозку 320 (триста двадцять) суцільних, без будь яких отворів та пошкоджень, вогнетривких цеглин марки «ПБ (ПВ)-5» рожевого кольору загальною вартістю 2188,80 грн. та перевіз викрадене до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , тобто умисно, таємно, викрав чуже майно, привласнив його та розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв Рівненській обласній організації українського товариства мисливців та рибалок майнову шкоду на суму 2188,80 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю.
Суду показав, що дійсно 16.03.2020р. він завантажив на свою гужову повозку вогнетривку цеглу марки «ПБ (ПВ)-5» рожевого кольору, яка належала Рівненській обласній організації українського товариства мисливців та рибалок без жодного на це дозволу. У вчиненому розкаюється, зібраних досудовим слідством доказів не заперечує, просить врахувати, що він визнає свою вину, раніше не судимий, щиро розкаюється.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Представник потерпілого, голова УТМР ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у їх відсутність.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів у більшому об"ємі є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю його дії за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вище зазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи характеризуючи дані особи винного, який повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Враховуючи, що потерпілий цивільного позову не подав, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

У відповідності до ст.118,122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають до стягнення процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в сумі 314,02 грн.

Речові докази по справі: а саме гужову повозку, коня червоного кольору, цеглу в кількості 320 штук, повернути власникам.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання в виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У відповідності до ст.118,122,124 КПК України стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в сумі 314 (триста чотирнадцять) грн. 02 коп.

Речові докази по справі : а саме гужову повозку, коня червоного кольору, цеглу в кількості 320 штук, повернути власникам.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок суду ухвалено в нарадчій кімнаті в одному примірнику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1