Справа №127/3946/17
Провадження №1-кп/127/707/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 об`єднане кримінальне провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007034 від 06.09.2016 року, № 0001117 від 14.03.2017 року, № 0000177 від 21.02.2019 року, № 0002761 від 02.07.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває об`єднане кримінальне провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів, з підстав продовження існування ризиків для кримінального провадження, які існували на час обрання та продовження останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України, являється особою раніше судимою, офіційно не працевлаштований, після притягнення його до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив та під час розгляду відносно нього кримінального провадження в суді, повторно вчинив умисні корисливі злочини, тобто продовжив свою протиправну поведінку, не з`являвся на виклики до суду, був оголошений в розшук, запобіжний захід у виді домашнього арешту, який раніше застосовувався до обвинуваченого не зміг запобігти вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів, а тому дані обставини підтверджують продовження існування ризиків того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та може продовжувати вчиняти нові злочини, запобігти яким неможливо застосуванням менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, просив застосувати до його підзахисного менш суворий запобіжний захід альтернативний триманню під вартою, посилаючись наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зав`язків, родини, матері, яка спілкується з сином, підтримує його та піклується про нього, а також на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який постійно погіршується в умовах ізоляції, а також на неможливість надання його підзахисному належного медичного забезпечення в умовах слідчого ізолятора. Просив суд врахувати, що його підзахисний відшкодував завдані збитки, до затримання був працевлаштований.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження та письмове клопотання прокурора, суд дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні злочинів середньої тяжкості та у вчиненні незакінченого замаху на вчинення тяжкого злочину, який вчинив під час того, як на розгляді суду уже перебували інші кримінальні провадження відносно нього, тобто під час притягнення його до кримінальної відповідальності, не має постійного законного джерела доходу, оскільки офіційно не працевлаштований, ухилявся від явки до суду по розгляду відносно нього кримінального провадження, в зв`язку із чим був оголошений у розшук та в подальшому відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який останній теж порушив, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували неможливість утримання обвинуваченого за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора, а тому, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_4 продовжити вчиняти нові злочини та переховуватись від суду.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити на 60 днів, оскільки застосування найсуворішого запобіжного заходу в даному випадку відносно ОСОБА_4 відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечуючи справедливий баланс інтересів особи та суспільства, тобто співмірне з метою його застосування, оскільки обмеженням свободи обвинуваченого забезпечується, зокрема безпека суспільства від нових протиправних посягань ОСОБА_4 , враховуючи систематичний впертий характер його протиправної поведінки, яку ОСОБА_4 не припиняв аж до затримання, в зв`язку з обранням йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому позицію сторони захисту щодо відшкодування завданої протиправними діями ОСОБА_4 шкоди як доводи про зменшення ризиків в кримінальному провадженні та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу на альтернативний триманню під вартою, суд, в сукупності з вищевказаними обставинами, не вбачає за можливе взяти до уваги при оцінці ризиків можливості продовження останнім противоправної поведінки, оскільки суду не надано доказів за чий рахунок відбулось відшкодування такої шкоди, а в ході судового розгляду стороною захисту вказувалось, що шкода відшкодовувалась, зокрема, і рідними обвинуваченого. Однак дана обставина може бути врахована судом як пом`якшуюча покарання, в разі ухвалення судом обвинувального вироку суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196-199, 331, 370, 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 19 грудня 2019 року до 16 лютого 2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: