ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/8313/19 (пр. № 1-кп/201/973/2020) відомості про яке 09 червня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001470, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, неодруженого, раніше судимого: 10 грудня 2015 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік; 24 грудня 2015 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт; 20 березня 2018 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 08 червня 2019 року о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо» магазин №203, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 3, пересуваючись по торгівельному залу даного магазину побачив м`ясну продукцію, а саме упаковку курячого філе «Наша Ряба», яка належить ТОВ «Сільпо-Фуд» , після чого в нього виник раптовий злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна і він визначив даний продукт, як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні вказаного магазину «Сільпо» магазин № 203 за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 3, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, взяв у свої обидві руки п`ять упаковок курячого філе «Наша Ряба» загальною масою 2,93 кг., вартістю 314 грн. 42 коп., які знаходилась на полиці м`ясних продуктів, після чого пройшов повз касову зону магазину і з викраденим майном, яке знаходилось у нього в руках покинув приміщення магазину «Сільпо» магазин № 203 розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 3.

Таким чином ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця і завдав юридичній особі TOB «Сільпо-Фуд» , матеріальних збитків на суму 314, 42 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення і особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом віднесено рецидив злочину.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період іспитового строку, що вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, а отже, сукупність цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, або не пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення останнім нових злочинів.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 20 березня 2018 року був засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком два роки, при цьому, в період останнього вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2018 року покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання після набрання цим вироком суду законної сили.

Речовий доказ СD-R диск від 09.06.2019р. - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 314 грн. (триста чотирнадцять гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1