Провадження №1-кс/523/1711/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного у ЄРДР за №0000962 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

встановив:

27.04.2020 прокурор Одеської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить закрити кримінальне провадження №0000962 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що до Хаджибеївського відділення поліції 20.02.2013 звернулася з заявою ОСОБА_4 про те, що посадові особи КП «ОМБТІ та РОН» шахрайським шляхом заволоділи її будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
За даним фактом відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 21.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 за життя на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 20.01.1975 за №1-733 та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 21.12.1981 за №1-3786, зареєстрованих в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості в книзі №169 на сторінці №7 за №643 та №16587.
За життя ОСОБА_5 22.01.1992 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований за №1-26, яким ОСОБА_5 заповіла належну їй 1/2 частку житлового будинку за вищевказаною адресою своїй дочці ОСОБА_4 , а 15.07.2002 ОСОБА_5 було складено новий заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований за №2-739, яким ОСОБА_5 заповіла належну їй 1/2 частку житлового будинку за вищевказаною адресою своїй дочці ОСОБА_6 .
Згідно до положень ч. 3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Законодавцем визначено правило про вирішальне значення «останнього рішення»: кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.
03.08.2005 після складання нового заповіту від 15.07.2002 ОСОБА_5 розпорядилась належної їй часткою житлового будинку за вищевказаною адресою шляхом дарування на користь своєї дочки ОСОБА_4 , що підтверджується договором Дарування від 03.08.2005, посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №9-1280, право власності зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» за №16587.
13.02.2008 ОСОБА_6 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_5 , звернулася до Восьмої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою від 15.07.2002 за реєстровим №2-739, зазначивши в якості спадкоємця з правом на обов`язкову частку свою рідну сестру ОСОБА_4 .
14.03.2008 ОСОБА_4 звернулася до Восьмої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщині у зв`язку із наявністю заповіту на ім`я ОСОБА_6 , посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою від 15.07.2002 за реєстровим №2-739.
28.05.2008 державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_6 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частин житлового будинку АДРЕСА_1 . У Свідоцтві про право на спадщину від 28.05.2008, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори зазначено, що на частину Свідоцтво про право на спадщину за законом видано потерпілій ОСОБА_4 .
Відповідно до спадкової справи за №172/2008, відкритої після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 до нотаріальної контори за отриманням вищеназваного Свідоцтва не з`явилася, а тому Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна знаходиться в матеріалах спадкової справи.
04.06.2008 ОСОБА_6 звернулась з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно на 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 до КП «ОМБТІ та РОН» та 04.06.2008 право власності на 3/8 частини житлового будинку зареєстровано за №16587 за ОСОБА_6 та отримано технічний паспорт на її ім`я. Так, 02.07.2008 ОСОБА_6 зареєструвалася у житловому будинку за вказаною адресою та постійно мешкала в ньому.
У липні 2008 року ОСОБА_4 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, виділення частки співвласника у натурі та усунення перешкод у користуванні майном. В свою чергу ОСОБА_6 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на грошові кошти у порядку спадкування за законом, встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 було відмовлено в повному обсязі та встановлено порядок користування домоволодінням з надвірними господарськими спорудами АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників. Вказане рішення зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН».
ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та 14.12.2009 апеляційним судом Одеської області винесено ухвалу, відповідно до якої апеляційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009 залишено без змін. Крім того, 14.06.2010 Верховним судом України винесено ухвалу, відповідно до якої касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009 залишено без змін.
В ході досудового розслідування допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка пояснила, що 03.08.2005 її мати ОСОБА_5 подарувала їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та 03.08.2005 потерпіла звернулась з заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за вказаною адресою до КП «ОМБТІ та РОН». Право власності на 1/1 частину житлового будинку за вказаною вище адресою зареєстровано за ОСОБА_4 від 30.08.2005 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, на що був виданий витяг про реєстрацію прав власності за №8195423, що не відповідає умовам договору Дарування від 03.08.2005. У зв`язку з цим ОСОБА_4 був виданий витяг про реєстрацію прав власності за №8308009 від 10.09.2005, відповідно до якого ОСОБА_4 на праві приватної власності належить частини будинку.
Відповідно до відповіді КП «ОМРБТІ та РОН» встановлено, що 30.08.2005 в Реєстр прав власності помилково було внесено запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на будинок в цілому, з позначенням частки у реєстрі 1/1 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою від 03.08.2005 за реєстровим №9-1280. У зв`язку з цим, 10.09.2005 при виявленні помилки в Реєстрі прав власності було внесено зміни в частині зазначення частки та видано витяг про реєстрацію прав власності за ОСОБА_4 на частку, відповідно до умов договору дарування від 03.08.2005.
Допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що з 2004 року проживає в будинку АДРЕСА_1 . Їй належить частини вказаного будинку по заповіту. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009, яким було встановлено право користування вказаним будинком та виділено у користування ОСОБА_6 48/100 часток домоволодіння, що еквівалентно 3/8 часток цілого домоволодіння, вона проживає у своїй частині домоволодіння. Зі своєю рідною сестрою ОСОБА_4 відносини не підтримує з 2007 року, однак вона не створює перешкод у користуванні ОСОБА_4 її часткою житлового будинку. Зокрема, зі слів ОСОБА_6 навпаки її сестрою ОСОБА_4 чинились перешкоди у користуванні ОСОБА_6 її часткою будинку, шляхом звернення в опалювальний сезон до ВАТ «Одесагаз» з заявою про відключення будинку від газопостачання.
24.07.2013 слідчий СВ Хаджибеївського ВМ на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 03.07.2013 про тимчасовий доступ до документів, ознайомився із справою №1866, квартал №1079, в якій знаходяться документи, які стали підставою для реєстрації будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за №6749271 від 24.07.2013, 3/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою від 28.05.2008 за реєстровим №2-1166; 1/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить померлій ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою від 20.01.1975 за реєстровим №1-733, Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою від 21.12.1981 за реєстровим №1-3786; 1/2 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою від 03.08.2005 за реєстровим №9-1280.
В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що знайома з сім`єю покійної ОСОБА_5 , та приходила допомагати ОСОБА_6 доглядати за матір`ю ОСОБА_5 , так як ОСОБА_6 за станом здоров`я самій було важко це робити. Крім того, зі слів ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_4 доглядати матір ОСОБА_5 не допомагала та не приїжджала.
Допитано в якості свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що являлася сусідкою сім`ї ОСОБА_5 та була добре знайома з ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_4 свою матір ОСОБА_5 не доглядала, з нею проживала і доглядала ОСОБА_6 . Своєю частиною будинку ОСОБА_4 не користується та не приїжджає. ОСОБА_6 після смерті матері в своїй частині будинку проживає сама.
В якості свідка допитано в.о. начальника головного інженера КП «ОМБТІ та РОН» ОСОБА_10 , який пояснив, що в реєстровій книзі №169 КП «ОМБТІ та РОН» на сторінці АДРЕСА_2 , квартал №1079а, вказані реєстрові номери №643 та №16587, при цьому №643 відноситься до старої нумерології, тому взятий в дужки та не відображається при оформленні витягів з Реєстру, так як пройшла перенумерація реєстрових номерів, тому №643 і не відображається на витягах №8195423 від 30.08.2005 та №8308009 від 10.09.2005. Також пояснив, що в інвентаризаційній справі №1866 знаходяться два вищевказаних витяги, у зв`язку з тим, що в Реєстр помилково було внесено запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на будинок в цілому, з позначенням частки у реєстрі 1/1 за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим, 10.09.2005 при виявленні помилки в Реєстрі прав власності було внесено зміни в частині зазначення частки та видано витяг про реєстрацію прав власності за ОСОБА_4 на частку вказаного будинку. Також показав, що згідно з документами, які наявні у КП «ОМБТІ та РОН» власницею частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 03.08.2005 про реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , внесла в Реєстр прав власності помилково запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на будинок в цілому, з позначенням частки у реєстрі 1/1. У зв`язку з цим, ОСОБА_11 10.09.2005 при виявленні помилки в Реєстрі прав власності було внесено зміни в частині зазначення частки та видано витяг про реєстрацію прав власності за ОСОБА_4 на частку, відповідно до умов договору дарування від 03.08.2005. Також ОСОБА_11 показала, що реєстровій книзі №169 КП «ОМБТІ та РОН» на сторінці АДРЕСА_2 , вказані реєстрові номери №643 та №16587, при цьому №643 відноситься до старої нумерології та застарів, тому не відображається при оформленні витягів з Реєстру, а також коли ОСОБА_5 отримала право власності на будинок в цілому за вищевказаною адресою на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.1981, в подальшому в витягах зазначався тільки реєстровий №16587. Крім того, ОСОБА_11 пояснила, що у витягу про реєстрацію права власності на 3/8 частин домоволодіння за ОСОБА_6 від 04.06.2008, номер запису в книзі вказаний за №169-8, де №169 - номер реєстрова книга, а №8 - номер сторінки в книзі, так як місця на сторінці №7 вже не було.
В якості свідка було допитано ОСОБА_12 , яка пояснила, що проживає по сусідству та в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_5 , яку доглядала її дочка ОСОБА_6 та після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 стала проживати в будинку сама. Крім того, ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в суді встановлювали право власності на будинок за вказаною адресою.
Також, допитані в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що їм відомо, що будинок АДРЕСА_1 являвся предметом спору сестер ОСОБА_4 та ОСОБА_6 після смерті їхньої матері ОСОБА_5 , в ході чого судом встановлено право користування за кожною з сестер згідно їх часток.
Допитана в якості свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що за життя ОСОБА_5 склала заповіт на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на користь її матері ОСОБА_6 , а також подарувала частину будинку ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 звернулася з позовом до її матері ОСОБА_6 до Суворовського районного суду м. Одеси про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, виділення частки співвласника у натурі та усунення перешкод у користуванні майном. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до моєї матері ОСОБА_6 було відмовлено в повному обсязі та встановлено порядок користування будинком за вказаною адресою, відповідно їх до часток. Також, ОСОБА_15 показала, що її мати ОСОБА_6 проживала в будинку за вказаною адресою спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , за якою доглядала.
В ході досудового розслідування допитано всіх відомих у кримінальному провадженні свідків, проведено інші слідчі дії, проте не представилось можливим встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Частиною 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Оскільки дане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, кримінальне правопорушення було вчинено 20.02.2013 року, з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 21.02.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000962 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню проведено ряд слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, проте встановити особу чи осіб, винних у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не вдалося.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені ст. 49 КК України в залежності від тяжкості вчиненого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбаченеч.1ст. 186 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 1ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Оскільки з моменту вчинення вищевказаного злочину пройшло більше п`яти років, осіб, винних у його скоєнні не встановлено, дане кримінальне провадження слід закрити на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284,376,369-372КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного у ЄРДР за №0000962 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 21.02.2013 закрити у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Виконання ухвали доручити прокурору Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскарженна до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1