Справа №766/3715/20
н/п 1-кс/766/2331/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

встановила :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому.

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 18.30 години 02.03.2020 року, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Перекопська м. Херсон, розташованої біля нічного клубу «Зефір», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел направлений на відкрите протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито, умисно, повторно, шляхом ривку з рук потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заволодів мобільним телефоном марки виробника «Samsung» модель Galaxy А 3, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого близько 1 500 гривень, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

02.03.2020 о 19.15 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, українець, громадянин України, неодружений, офіційно не працевлаштований, який утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє: 25.04.2007 Апеляційним судом м. Херсон за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна на підставі ст. 81 КК України 18.12.2018 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 13 днів.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно ніде не працевлаштований, постійний заробіток та законні джерела доходу у останнього відсутні, раніше судимий за корисливий злочин та вчинив новий корисливий злочин в період строку умовно-дострокового звільнення, стійких соціальних зв`язків, які б стримували його від переховування від органу досудового розслідування та суду не має, що свідчить про те, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4-х до 6 років, у зв`язку з чим, є достатні ризики вважати, що підозрюваний знаходячись на свободі, зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків таким чином перешкоджаючи досудовому розслідуванню та встановленню обставин, які підлягають доказуванню, що у свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наявність ризиків, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , підстав для застосування більш м`якого заходу не має, а також те, що менш суворі заходи будуть недостатні для запобігання наведеним ризикам.
Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на ті обставини, що підозрюваний хоч і притягувався до кримінальної відповідальності, але він ніколи не оголошувався в розшук, а тому твердження про існування ризику щодо переховування підозрюваного від органу досудового слідства є безпідставним. Підозрюваний проживає з батьками пенсіонерами, батько є інвалідом. Підозрюваний допомагає їм як фізично, так і матеріально, оскільки він працює, хоч офіційно не оформлений. Має малолітню дитину, 2007року народження, яка знаходиться під опікою брата, з яким підозрюваний підтримує тісні зв`язки, а також з дитиною. Мати дитини позбавлена батьківських прав. Крім того, підозра є необґрунтованою, оскільки телефону взагалі немає. На місці події його не знайшли. Підозрюваний разом з іншими на місці події відшукував телефон. Потерпілий не довів, що має телефон. Жоден із свідків не є очевидцем події. Вважав, що для підозрюваного буде достатнім обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Підозрюваний пояснив, що він працює на будівництві об`єкту біля ТЦ «Адмірал», зареєстрований і проживає з батьками, не має наміру переховуватися від органу досудового слідства. Не викрадав телефон у потерпілого, а тому заінтересований в об`єктивному досудовому розслідуванні, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив, що слідчим відділом Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області розслідується кримінальне провадження № 0000489, внесеного 02.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

02.03.2020 о 19.15 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; - протоколом впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_8 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 ; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в кримінальному провадженні від 02.03.2020; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; - протоколом впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_8 ; - повідомлення про підозру від 03.03.2020;

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.
Прокурор у клопотанні щодо ризиків обмежився лише цитуванням відповідної норми КПК України, яка містить перелік ризиків, але при цьому прокурор не конкретизував жодного ризику відносно підозрюваного.
Прокурор зазначає, що підозрюваний може вплинути на потерпілого та свідків, але яким чином підозрюваний зможе на них впливати ані прокурором, ані слідчим у клопотанні не зазначено.
Відсутні докази намірів підозрюваного переховуватися від слідства. Прокурор, вказуючи на існування такого ризику, мав би зазначити алгоритм дій підозрюваного, які б вказували на такі наміри підозрюваного, але прокурор на вказав жодної такої дії підозрюваного.
Слідчий у клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагаєтьсячастиною 1 ст. 183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
А згідно практики ЄСПЛ :При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».
Суд дослідив обставини, що мають враховуватися під час обранні запобіжного заходу, визначені ст.178КПК України.
Підозрюваний має постійне місце проживання реєстрації. Проживає в сім`ї, з батьками, має дитину, підтримує зв`язки із своїм рідним братом, який є опікуном його дитини. працює на будівництві, має дохід.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджує лише ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що із зазначених прокурором ризиків, обґрунтованим є тільки тяжкість покарання, передбачене ч.2 ст.186КК України. Але тільки тяжкість покарання без наявності хоч одного з ризиків, визначених ч.1 ст.177КПК України, а таких судом не встановлено, не може бути підставою для найсуворішого запобіжного заходу. Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.1991року у справі «Летельє проти Франції» попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, що є основним завдань запобіжного заходу.
Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177,178, 181, 183, 184,194, 309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 30 квітня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу, а саме з 21:00 години до 06:00 години без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділу Дніпровського відділення Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 06 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1