Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 671/1331/17
УХВАЛА
Іменем України

14 квітня 2020 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці в режимі відеоконференції з Державною установою Хмельницький слідчий ізолятор клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2017 за №0000276, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та проживає в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,

встановив:
В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В ході судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній є раніше судимим, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі і який він вчинив в період іспитового строку. Крім того, наявні ризики, зазначені у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, зокрема те, що обвинувачений, знаходячись на волі, може переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має репутацію особи, схильної до вчинення злочинів, а тому, підстав для застосування більш м'яких запобіжних заходів немає.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти продовження застосування вказаного запобіжного заходу, просили застосувати більш м'який запобіжний захід з урахуванням строку тримання під вартою обвинуваченого по даному кримінальному провадженні.
Зокрема, захисник зазначила, що стороною обвинувачення ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, а максимальна санкція вказаної статті кримінального закону становить п'ять років позбавлення волі, в той час як ОСОБА_10 перебуває під вартою по даному кримінальному провадженні з 08.07.2017, тобто 2 роки 9 місяців 6 днів.
Також захисник вказала, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчинені інкримінованого йому злочину 28.05.2017, тобто під час дії ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання (далі Закон № 838-VIII), що набрав чинності 24 грудня 2015 року, а тому строк попереднього ув'язнення ОСОБА_10 слід рахувати із розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі. За таких обставин, в разі постановлення судом обвинувального вироку, ОСОБА_10 буде вважатися таким, що відбув покарання, а тому подальше його перебування під вартою буде погіршувати його становище та порушувати законні права.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Так, 17.05.2019 до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області згідно ухвали Хмельницького апеляційного суду від 11.05.2019 надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 27.05.2018, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

22.08.2019 під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_14 відмовився від обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, в зв'язку з чим кримінальне провадження в цій частині було закрито.
15.10.2019 прокурор змінив обвинувачення ОСОБА_5 , перекваліфікувавши дії останнього з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 3 ст. 296 КК України.

Тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, який він вчинив 28.05.2017, і за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, максимальний строк якого становить п`ять років.

По даному кримінальному провадженню 08.07.2017 ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Станом на 14.04.2020 строк перебування ОСОБА_5 під вартою становить 2 роки 9 місяців 6 днів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В силу ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з вимогами КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення Чеботарь проти Молдови), у відповідності до якої слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Зокрема суд враховує, що інкримінований йому злочин ОСОБА_5 вчинив під час іспитового строку, який йому був визначений судом за попереднім вироком і від відбування покарання за яким він був звільнений.

Крім того, вироком Волочиського районного суду від 08.07.2019 ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України і йому було призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, яке він має відбувати реально.

Однак, під час розгляду даного клопотання прокурором не надано доказів обставин про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що останній тривалий час перебуває під вартою, що може бути невиправданим в розрізі міри покарання, яка йому може бути призначена за інкримінований злочин.
При цьому суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №663/537/17) відповідно до яких, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, якою було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (п. 105).

Також суд бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на хронічні захворювання тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Враховуючи доведеність прокурором обставин, що зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але недоведеність обставин, передбачених у п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, до останнього слід застосувати більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що такий запобіжний захід як домашній арешт може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

постановив:
У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати квартиру АДРЕСА_2 , де він постійно проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду з 21.00 годин до 07.00 годин наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з особами, які мають відношення до даного кримінального провадження;

- здати на зберігання прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали з 14 квітня 2020 року по 13 червня 2020 року включно.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали в частині домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення, пов`язані із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1