Номер провадження: 11-сс/813/4/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
20.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника EMPSON LIMITED ОСОБА_6 про розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 р. про надання дозволу на передачу всього належного ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» нерухомого майна на відповідальне зберігання та оперативне управління державі в рамках кримінального провадження №0000076 від 24.02.2014 р. за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч.ч. 1, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205 КК України,в режимі відео-конференції під час,

встановив:

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та надано дозвіл на передачу всього нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці нафтопереробного заводу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора 1/1, та належить ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (), на який накладений арешт ухвалою Печерського райсуду м. Києва від 17.04.2014 р. на відповідальне зберігання та оперативне управління у відповідності до чинного законодавства України - державі в особі ДП «Укртранснафтопродукт» (адреса: м. Київ, вул. О. Гончара, будинок 35, офіс 88, 01034, ідентифікаційний код юридичної особи 34355770), що належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, а також зобов`язано службових осіб ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» передати вищевказане нерухоме майно та земельну ділянку нафтопереробного заводу, а ДП «Укртранснафтопродукт» прийняти його зі складанням відповідних актів прийому передачі на відповідальне зберігання та оперативне управління у відповідності до чинного законодавства України, з метою підтримання майна, яке включає в себе трубопроводи, резервуарний парк, електричне, насосне та інше обладнання, необхідне систематичне та своєчасне проведення регламентних робіт по обслуговуванню та ремонту обладнання, а також проведення необхідних заходів, спрямованих на підтримання належного стану резервуарного парку та трубопроводів, з метою запобігання корозії та зношення, зокрема, але не виключно заповнення резервуарів відповідними нафтопродуктами.
Також, попереджено службових осіб ДП «Укртранснафтопродукт» про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України, за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт та контроль за виконанням ухвали у частині передачі майна покладено на співробітників ГУНП в Одеській області та у частині зберігання майна на Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.
06.07.2018 р. до суду апеляційної інстанції представником EMPSON LIMITED адвокатом ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга на зазначену ухвалу слідчого судді від 13.11.2015 р., в якій останній просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про передачу речових доказів на відповідальне зберігання та в оперативне управління.

Окрім того, до апеляційної скарги представником ОСОБА_6 було додано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді, в якому останній посилається на поважність причин його пропуску, зокрема, через те, що про існування зазначеної ухвали EMPSON LIMITED стало відомо лише 05.07.2018 р. при ознайомленні з ЄДРСР із постановою Верховного суду від 26.06.2018 р., із якої випливає, що права компанії були порушені під час досудового розслідування кримінального провадження №0000076.

19.05.2020 р. засобами електронної пошти на адресу апеляційного суду адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеконференції, мотивуючи його неможливістю прибути особисто до апеляційного суду у зв`язку із впровадженим в Україні карантином.

Таким чином, посилаючись на ст. 336 КПК України адвокат ОСОБА_6 просить провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, а в разі неможливості не проводити судове засідання без його участі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України передбачений перелік підстав з яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).
Частиною 2 ст. 336 КПК України визначено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.
В свою чергу, у зв`язку з поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-213.04.2020 р. прийнято Закон України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Так, абз. 7 ч. 1 вказаного Закону визначено, що розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд не має права прийняти рішення про проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у режимі відеоконференції, в якому поза межами приміщення суду перебуває підозрюваний (обвинувачений), якщо він проти цього заперечує.
Окрім того, абз. 8 передбачено, що проведення судового засідання у режимі відеоконференції, у тому числі під час судового провадження, здійснюється на умовах, визначених абзацом сьомим цього пункту, з дотриманням правил, передбачених частинами третьою - дев`ятою статті 336 цього Кодексу.
В свою чергу, із аналізу ч.ч. 3-9 вказаної статті вбачається, що дистанційне судове провадження може здійснюватись в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду, а також в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, при цьому судовий розпорядник, секретар судового засідання цього суду, або службова особа такої установи зобов`язана вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.
Тобто, діючим КПК України не передбачена можливість здійснення судового засідання під час розгляду кримінального провадження власними технічними засобами поза межами вище перерахованих установ.

Беручи до уваги вище викладене, апеляційний суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_6 про здійснення судового розгляду вказаного кримінального провадження із застосуванням власних технічних засобів не підлягає задоволенню та в ньому слід відмовити.

Керуючись статтями 336, 401, 405, 419, 532 КПК України,

ухвалив:
Відмовити в задоволенні клопотання представника EMPSON LIMITED адвоката ОСОБА_6 про здійснення судового засідання в режимі відео-конференції під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 р. з використанням власних технічних засобів.

Відкласти розгляд кримінального провадження за клопотаннямпредставника EMPSON LIMITED ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 р. про надання дозволу на передачу всього належного ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» нерухомого майна на відповідальне зберігання та оперативне управління державі в рамках кримінального провадження №0000076 від 24.02.2014 р., на 10 червня 2020 року о 14 год.20 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеської апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4