Справа № 308/9348/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1160/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференціїапеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2019 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000027 внесеному до ЄРДР 23.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч. 3 ст. 153, ч. 3 ст. 120 КК України, - повернуто до прокуратури Закарпатської області для усунення порушень вимог КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч. 3 ст.153, ч. 3 ст. 120 КК України, не відповідає вимогам ст.ст. 290, 291 КПК України, а саме: шляхом порівняння обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , складеного слідчим та затвердженого прокурором 30 січня 2013 року та обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , складеного та затвердженого прокурором 26 серпня 2016 року вбачається, що прокурором не було виконано рішення ухвали суду першої інстанції, не усунуті недоліки обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, чим допущено порушення ст. 21 КПК України (вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України); прокурор обмежився тим, що фактично «продублював» виклад фактичних обставин справи, розділивши його словосполученням «Формулювання обвинувачення», не виконавши вимог ч. 2 ст. 291 КПК України та не врахувавши вимоги ст. 91 КПК України; правова кваліфікація дій особи ОСОБА_8 в обвинувальному акті містить тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а не точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення; у даному обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні практики ЄМПЛ та і розумінні КПК України, не зважаючи на те, що прокурор його так назвав і навіть підкреслив і виділив "жирним" шрифтом; в обвинувальному акті жодним чином не зазначено, що ОСОБА_8 «обвинувачується», а тільки що він «скоїв» - як твердження, що є неприпустимим до ухвалення рішення у кримінальному провадженні та порушує принцип «презумпції невинуватості»; за вказаним обвинувальним актом, гр. ОСОБА_8 має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, так як відповідно до положень ст. 277 КПК України вказане становлять зміст повідомлення про підозру, а не обвинувального акту.

Крім того, додана до обвинувального акта розписка не містить відомостей про отримання підозрюваним ОСОБА_8 копія обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування після усунення недоліків прокурором, що дає суду підстави вважати, що обвинувачений не ознайомлений з обвинувальним актом та викладеним у ньому формулюванням обвинувачення. У додатках до обвинувального акту прокурором зазначено про наявність цивільного позову, однак такий не доданий до обвинувального акту. А отже допущені прокурором порушення вимог КПК України будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення по даній справі.

На вказану ухвалу суду прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає таку незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов до переконання про невідповідність вказаного обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки такий містить всі відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

Просить дану ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 повернути до Мукачівського міськрайонного суду на стадію підготовчого судового засідання.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 вважають рішення суду першої інстанції законним, оскільки таке ухвалене з дотриманням вимог КПК України та просять відхилити подану апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав, коли обвинувальний акт підлягає поверненню для усунення недоліків.

І як вбачається з оскаржуваної ухвали підготовчого судового засідання суд першої інстанції, встановивши, на його думку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, постановив повернути його прокурору.
Однак, на думку колегії суддів, покликання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам ст.ст. 290, 291 КПК України, зокрема те, що прокурором не було виконано рішення ухвали суду першої інстанції, не усунуті недоліки обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, та що прокурор обмежився тим, що фактично «продублював» виклад фактичних обставин справи, розділивши його словосполученням «Формулювання обвинувачення», не виконавши вимог ч.2 ст. 291 КПК України та не врахувавши вимоги ст. 91 КПК України; а також на те, що правова кваліфікація дій особи ОСОБА_8 в обвинувальному акті містить тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а не точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення; у даному обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні практики ЄМПЛ та і розумінні КПК України, та що в обвинувальному акті жодним чином не зазначено, що ОСОБА_8 «обвинувачується», а тільки що він «скоїв» - як твердження, а також те, що додана до обвинувального акта розписка не містить відомостей про отримання підозрюваним ОСОБА_8 копія обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування після усунення недоліків прокурором, крім того, посилання суду на те, що у додатках до обвинувального акту прокурором зазначено про наявність цивільного позову, однак такий не доданий до обвинувального акту, є необгрунтованими, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатися в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що, на думку колегії суддів, і зазначено у даному обвинувальному акті.
Крім цього, відповідно до аналізу діючого кримінально-процесуального законодавства у підготовчому судовому засіданні суд має право приймати рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, зокрема якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим, чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
А на переконання колегії суддів даний обвинувальний акт повністю відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно постановлено ухвалу про повернення прокурору обвинувального акту у даному кримінальному провадженні.

Оскільки при апеляційному розгляді матеріалів встановлено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то колегія суддів приходить до висновку, що ухвала підготовчого судового засідання суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду даного обвинувального акту в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 409, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2019 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000027 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 3 ст. 120 КК України, повернуто до прокуратури Закарпатської області для усунення недоліків, скасувати та призначити новий розгляд даного обвинувального акту в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :