№ 1-кп/755/608/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007904 від 20.09.2019 року, № 0005045 від 15.06.2019 року та № 0010694 від 29.12.2019 року, які об`єднані, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого не офіційно на будівництві, одруженого, маючого на утриманні дітей 2019 р.н. (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.07.1998 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України, засуджений умовно з іспитовим строком на 1 рік, штраф 200 грн.; 05.01.2001 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України, з іспитовим строком на 2 роки, штраф 400 грн.; 04.09.2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 29.11.2007 року Конотопським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі; 20.07.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі; 02.10.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі; 07.12.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 390, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 07.02.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 17.04.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 11.06.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 02.09.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 02.12.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; 30.01.2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; 03.04.2014 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі; 23.10.2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі; 04.02.2016 року Апеляційним судом Сумської області за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 21.12.2017 року на підставі рішення Волнянського районного суду Запорізької області від 13.12.2017 року звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 2 місяці 9 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 15.06.2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, проходив повз піщаний пляж на річці Дніпро, який розташований поруч із будинком № 14/51 по вул. Русанівська Набережна у м. Києві, де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_8 , яка йшла попереду нього та в цей момент, у нього виник умисел на відкрите заволодіння майном, що належить ОСОБА_8 .. Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, наздогнав ОСОБА_8 , вихопив у неї з рук мобільний телефон SamsungGalaxyJ3 SM-J330F/BI, вартістю 5000 гривень, після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 20.09.2019 року, приблизно о 07 годині 10 хвилин, перебував у приміщенні торгівельної зали магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2/1, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна з даного магазину та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 взяв з торгових полиць магазину товар, який належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: батончик Mars Snickers 200 г. у кількості 2 шт., загальною закупівельною вартістю 66 гривень 50 копійок; шоколад Корона Максфан 160 г. у кількості 2 шт., загальною закупівельною вартістю 74 гривні 84 копійки; шоколад KinderT4 50 г. у кількості 3 шт., загальною закупівельною вартістю 43 гривні 26 копійок; шоколад Milennium пористий білий у кількості 3 шт., загальною закупівельною вартістю 48 гривень 24 копійки; батончик Kinder ChocolateT8 100 г. у кількості 3 шт., загальною закупівельною вартістю 81 гривня 24 копійки; шинку Екстра «Своя Лінія» 0,750 кг, закупівельною вартістю 117 гривень 50 копійок; ковбаски Салямі до пива 200 г. у кількості 2 шт., загальною закупівельною вартістю 86 гривень 00 копійок. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «АТБ-Маркет», склав вище вказані продукти до власного рюкзака, що знаходився у нього на правому плечі та безперешкодно перетнув лінію кас не оплативши їх. При цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки у загальному коридорі був зупинний працівниками охорони торгівельної зали. Своїми протиправними діями, які полягали у закінченому замаху на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 намагався спричинити ТОВ «АТБ-Маркет», матеріального збитку на загальну суму 517 гривень 58 копійок.

Зокрема, ОСОБА_4 , 29.12.2019 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, біля житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 5-Б, був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що у нього при собі знаходиться психотропна речовина амфетамін для власного вживання. У подальшому, на місце було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві та проведено огляд місця події, під час якого, ОСОБА_4 , за участю двох понятих, з правої кишені куртки добровільно видав згорток з фольги із психотропною речовиною - амфетаміном, масою 0,193 г., яку незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно Списку № 2 Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», невеликий розмір амфетаміну становить до 0,15 г. Разом з тим, відповідно висновку експерта, вилучений 29.12.2019 року у ОСОБА_4 згорток із фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 0.306 г. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0.193 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що 15.06.2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, проходячи повз піщаний пляж на річці Дніпро, який розташований поруч із будинком №14/51 по вул. Русанівська Набережна у м. Києві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , яка йшла попереду нього, яка в руках тримала телефон, який він вирішив викрасти. Далі, він наздогнав ОСОБА_8 та вихопив у неї з рук мобільний телефон «SamsungGalaxyJ3», після чого, зник з місця події, а телефон здав до ломбарду. Зокрема, зазначив, що потерпіла бачила його незаконні дії, намагалася його з іншими особами наздогнати, однак, він втік. Крім того, 20.09.2019 року, приблизно о 07 годині 10 хвилин, перебував у приміщенні торгового залу магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2/1, де вирішив викрасти товар. Він взяв із торгових полиць магазину продукти харчування, а саме шоколадки, шинку та дві ковбаски, які поклав до свого рюкзака, та перетнув касу, не оплативши їх, однак, був зупинний працівниками охорони магазину. Зокрема, 29.12.2019 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, біля житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 5-Б, він був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що у нього при собі знаходиться психотропна речовина - амфетамін. У подальшому, на місце прибула слідчо-оперативна група, яка у присутності двох понятих вилучила у нього амфетамін, який він придбав для себе. У скоєному щиро каявся, зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальних актах, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінальних правопорушень, відповідають дійсності, щиро каявся та просив суворо не карати.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.09.2019 року; протоколів огляду місця події від 20.09.2019 року, 15.06.2019 року та 29.12.2019 року; постанови про визнання речовим доказом від 20.09.2019 року; постанови про визнання носія знятої інформації доказом і приєднання його до кримінального провадження від 20.09.2019 року; протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.06.2019 року; висновку експерта № 11-2/607 від 21.02.2020 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 05.02.2020 року і матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Зокрема, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, а тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами тяжкими та середньої тяжкості,конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав у повному обсязі), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; раніше неодноразово судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обтяжуючою обставиною, рецидив злочинів.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , його особи - раніше неодноразово судимий, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, однак, поряд з цим, враховує те, що вину свою визнав повністю, щиро каявся у скоєному, тому вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі, наближене до мінімальної санкції за ч. 2 ст. 186 КК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23.01.2020 року.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № 11-2/607 від 21.02.2020 року в розмірі 1256 гривень 08 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: поліетиленовий пакет, всередині якого знаходиться психотропна речовина амфетамін, масою 0,193 г, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знищити;

лазерний DVD-диск з написом відео з відеокамер зовнішнього спостереження, які розташовані в приміщенні магазину «АТБ», що за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2/1, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах;

батончик 200 г Mars Snikers в кількості 2 шт., загальною закупівельною вартістю 66 гривень 50 копійок; шоколад Корона Максфан в кількості 2 шт., загальною закупівельною вартістю 74 гривень, 84 копійок; шоколад 50 г Kinder шоколад 14 к/уп., в кількості 3 шт., загальною вартістю 43 гривень 26 копійок; шоколад 90 г Milenium пористий білий м/уп., в кількості 3 шт., загальною закупівельною вартістю 48 гривень 24 копійки; батончик 100 г Kinder ChocolateТ8 в кількості 3 шт., загально закупівельною вартістю 81 гривень 24 копійки; шинка Екстра своя лінія вагою 0, 750 г, закупівельною вартістю 117 гривень 50 копійок; ковбаски 200 г салямі до пива в кількості 2 шт., загальною закупівельною вартістю 86 гривень 00 копійок, що передані під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_9 залишити у власності ТОВ «АТБ-Маркет».
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя