Справа № 559/555/20
Номер провадження 1-кс/559/92/2020
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
26 березня 2020 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000257 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смига, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, із середньою освітою, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , - запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
26.03.2020 до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з клопотанням, Досудовим розслідуванням, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України встановлено, що, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На даний час Дубенським міськрайонним судом Рівненської області розглядається по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000926 від 25.10.2019, який скеровано до суду 06.12.2019, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Однак, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, у той час, коли на розгляді в Дубенському міськрайонному суді Рівненської області знаходився обвинувальний акт відносно останнього у вчиненні майнового злочину, повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин проти власності.

Встановлено, що близько 23 год. 23 березня 2020 року, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом вирішив вчинити крадіжку матеріальних цінностей із господарського приміщення, що знаходиться на території даного господарства.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, близько 23 год. 23 березня 2020 року ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, відчинив вхідні двері приміщення літньої кухні по АДРЕСА_2 , після чого проник до вказаного приміщення, звідки таємно, умисно, повторно викрав електрочайник марки «Saturn» моделі «ST-EK8439», вартістю 350 гривень 00 копійок, 2 (дві) упаковки макаронів фасуванням по 400 гр., виробника «Закрома», вартістю 60 гривень 00 копійок та грошові кошти в сумі 120 гривень, що належить ОСОБА_7 .

Перевівши викрадені, вказані вище речі та грошові кошти, у своє протиправне володіння, ОСОБА_6 покинув територію господарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 530 гривень 00 копійок.

Таким чином, в ході кримінального провадження встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

25 березня 2020 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_7 яка розповіла, про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення; показаннями свідка ОСОБА_8 , яка розповіла про обставини появи на її господарстві викрадених ОСОБА_6 речей; фактом, змістом та результатом проведеного огляду місця події, що по АДРЕСА_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено шляхом детальної фотозйомки із застосуванням масштабної криміналістичної лінійки сліди взуття, що, відповідно до рапорту старшого інспектора-криміналіста Дубенського ВП ОСОБА_9 , співпадають по загальних ознаках та розташуванню ґрунтозачепів на підошві взуття із взуттям вилученим у ОСОБА_6 в ході проведення особистого обшуку під час затримання в порядку ст.208 КПК України; фактом, змістом та результатом проведеного огляду місця події по АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було вилучено виявлено та вилучено поліетиленовий напівпрозорий пакет червоного кольору із вмістом в ньому продуктів харчування, який було викрадено в ніч з 23.03.2020 на 24.03.2020 з приміщення літньої кухні по АДРЕСА_2 та який потерпіла ОСОБА_7 впізнала як належний їй відповідно до загальних морфологічних ознак; фактом, змістом та результатом проведеного огляду предметів, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала поліетиленовий напівпрозорий пакет червоного кольору із вмістом продуктів харчування як належний їй та такий, що був в неї викрадений в ніч з 23.03.2020 на 24.03.2020.

Санкцією ч.3 ст.185 КК України встановлене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 може бути застосований.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. А тому враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_6 , факт направлення до суду обвинувального акту, щодо вчинення ним тяжкого, корисливого, майнового злочину та усвідомленість останнього про наслідки вчинення ще одного тяжкого, корисливого, майнового злочину, вказане дає підстави вважати, що він, з метою уникнення передбаченого покарання, може ухилятися від органів досудового слідства та суду шляхом залишення місця проживання, а з мотивів попередження та позбавлення його можливості цього, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою. Таким чином наявні достатні відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватися від органу досудового розслідування, тобто встановлена наявність ризику, передбаченого п.1.ч.1. ст.177 КПК України.

Крім цього встановлено ризик, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не працюючий, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Також підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, а саме: ОСОБА_6 26.07.2010 був засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 20.04.2018 був засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. На даний час Дубенським міськрайонним судом Рівненської області розглядається по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000926 від 25.10.2019, який скеровано до суду 06.12.2019, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Тобто ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти протиправні дії та нехтує законодавством України.

Зважаючи на наведені факти та обставини, передбачені 178 КПК України, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, зокрема домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як поведінка ОСОБА_6 , що виражена в повному нехтуванні закону, очевидно свідчить про невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його, для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Це підтверджує те, що ОСОБА_6 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_6 злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, запобігти спробам вчинити новий злочин чи переховування від органів досудового розслідування, необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що зазначені у клопотанні.

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.
Слідчий у судовому засіданні просить клопотання задоволити. Вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не усуне наявних ризиків.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненому визнає, розкаюється, від правоохоронних органів переховуватися не має наміру, просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Захисник підтримав позицію свого підзахисного, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків в повній мірі.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи слідчого і прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділенням Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000257 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до протоколу затримання 24.03.2020 о 15 год. 10 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
25.03.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.
При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.
Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 24.03.2020.
При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.
Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.
В клопотанні та в судовому засіданні доведено наявність ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КК України
Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного ухилитись від слідства та суду слідчим та прокурором не доведений, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено.
З матеріалів клопотання та під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та зареєстрований по АДРЕСА_1 , де проживає із батьками, що вказує на міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що ОСОБА_6 вчиняв будь-які дії, які б вказували на бажання ухилитись від слідства та суду.
Інших доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, стороною обвинувачення надано не було.
Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
При розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.
Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.
Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та вказують на наявність ризику того, що він може вчиняти інше кримінальне правопорушення, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, слідчий суддя вважає доцільним обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, її сім`ї та інтересів досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 яке погоджене прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000257 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , - запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смига, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, із середньою освітою, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (днів) -з 24 березня 2020 року по 23 травня 2020 року включно
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_6 :

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;
- прибувати за першим викликом суду;
- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою.
- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваного Дубенського відділу поліції ГУНП у Рівненській області та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_6 і повідомити про це слідчого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубенського місцевої прокуратури ОСОБА_3 за місцем здійснення досудового розслідування.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця його проживання та звільнити з-під варти.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_6 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.
Дата закінчення дії ухвали 23 травня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1