Справа № № 585/3001/19
Номер провадження 1-кс/585/143/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

26 лютого 2020 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу - особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернулася з відповідним клопотанням в кримінальному провадженні № 0000389 від 11.06.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України. В обґрунтування клопотання вказує, що 06.06.2019 близько 14 год. 00 хв. за місцем проживання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 , прийшов брат його дружини - ОСОБА_7 , 1971 р.н., мешканець АДРЕСА_2 з метою допомогти по господарству. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали вживати спиртне за місцем проживання ОСОБА_6 . Через деякий час до них приєднались мешканці с. Рогинці Роменського району ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які після випитого спиртного залишили будинок ОСОБА_6 та пішли у свої справах. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишились наодинці під час спілкування між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла в бійку. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 наніс останньому декілька ударів кулаком в обличчя та потягнув його на себе, в результаті чого ОСОБА_7 впав на підлогу. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, не зупиняючись на вчиненому, коли потерпілий знаходився в положенні лежачи на підлозі, ОСОБА_6 , умисно почав наносити останньому чисельні удари ногами в різні частини грудної клітини тулуба та голови, усвідомлюючи при цьому, що в проекції вказаної частини тіла розташовані життєво-важливі органи людини. Після нанесених множинних ударів ОСОБА_6 зупинився, а ОСОБА_7 з метою покинути будинок підповз до дверей кухні. Але не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_6 знаючи, що спричиняє тілесні ушкодження особі, яка має інвалідність, з метою спричинення тілесних ушкоджень, в той час коли ОСОБА_7 знаходився на підлозі кухонної кімнати між стіною та привідкритими дверима кухні, ОСОБА_6 з силою почав бити дверима по різних частинах тіла потерпілого, при цьому наносивши удари ногами в область попереку. 08.06.2019 близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями був доставлений до Роменської ЦРЛ. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які зафіксовані у висновку експерта № 20 від 23.01.2020. Відповідно до висновку встановлено, що згідно з оригіналу медичної карти стаціонарного хворого № 11027 торакального відділення КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_7 , 1971 р.н. знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.06.2019 по 05.07.2019 з діагнозом:«ЗТГК. Перелом 8-9 ребер справа. Звернутий посттравматичний гемоторакс справа» Тілесні ушкодження можуть відповідати терміну 06.06.2019 року, що підтверджується медичною документацією. Характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Точно встановити якими саме предметами (предметом) були спричинені вищевказані тілесні ушкодження неможливо, так як видоспецифічні ознаки травмуючих предметів (предмета) в наданій на судово-медичну експертизу медичній документації не вказані. При цьому не можна виключати, що вони могли утворитися в результаті ударів кулаками, частинами ніг взутими у взуття, та інш предметів, які могли знаходитися в руках нападника (нападників). Тілесні ушкодження у вигляді переломів 8-9 ребер справа, супроводжувалися масивним крововиливом в праву плевральну порожнину (до 350 мл. геморагічних згустків і до 450 мл. геморагічного рідкого вмісту було видалено під час операції 21.06.2019 року), тобто викликали реальну загрозу життю, згідно пункту 2.1.3 правил визначення тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 і 17.01.1995 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя. Механізм утворення даних тілесних пошкоджень це дія тупого предмета (предметів). Характер та локалізація даних тілесних пошкоджень не виключає можливості їх утворення у період часу 06.06.2019.
Тим самим, встановлено достатність підстав для підозри ОСОБА_6 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відомості за даним фактом було внесено до ЄРДР за № 0000389 від 11.06.2019 за знаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу, на думку слідчого, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, за вчинення якого чинним КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, він усвідомлює невідворотність призначення покарання за вчинений злочин.
В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), зазначено, що ОСОБА_6 вже був раніше судимий за ч. 1 ст. 122 КК України (судимість погашена), а також вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (кримінальне провадження закрите по ст. 284 ч.1 п.7 КПК України).
При виборі запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий надає оцінку обставинам в їх сукупності, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; усвідомлення ОСОБА_6 невідворотності покарання за вчинення тяжкого злочину виключно у вигляді позбавлення волі, що дає достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти інші дії направлені на уникнення від покарання; міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 в місці його постійного проживання.

Вказані обставини в сукупності дають органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що без застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, останній може вчинити дії передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належної процесуальної поведінки вказаної особи під час досудового слідства.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий вважає, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження та беручи до уваги відсутність більш вагомих ризиків, щодо можливості перешкоджання останнім кримінальному провадженню, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задоволити, підтвердила обґрунтування вказані в клопотанні. Суду пояснила, що ОСОБА_6 був раніше судимий і був судимий саме за спричинення тілесних ушкоджень, на сьогодні він вважається таким, який не судимий, проте ці дані слід враховувати. Раніше не зверталися до суду тому, що шукали докази щодо вини і лише на сьогодні зібрані докази. ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину не визнає, тому може переховуватися від слідства та суду. ОСОБА_6 на виклики з`являвся. В матеріалах справи даних про його неприбуття за викликом до слідчого немає.

Прокурор клопотання підтримав, просив задоволити, повідомив що є ризики вказані п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Суду пояснив, що він не бив потерпілого. Його в поліцію викликали і він завжди прибував. Намірів вчиняти злочини у нього немає. Інших пояснень щодо заперечень проти запобіжного заходу у нього не має.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав що клопотання не обґрунтоване, наявність ризиків не доведена.

З витягу з ЄРДР вбачається наявність кримінального провадження № 0000389 за ч.1 ст.121 КК України від 11.06.2019 року.

24 лютого 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий суддя заслухавши учасників, дослідивши додані до клопотання документи, прийшов до наступних висновків.

Для обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину слідчим до клопотання додано: витяг з ЄРДР №0000389 від 11.06.2019 року, протокол допиту потерпілого, висновок експерта №20 від 23.01.2020 р., висновок експерта №57 від 14 лютого 2020 року, протоколи допиту свідків, протокол проведення слідчого експерименту від 11.02.2020 року, огляду місця події від 21.02.2020 року, повідомлення про підозру від 24.02.2020 року, протокол допиту підозрюваного від 24.02.2020 року, характеристики.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя повинен врахувати вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст. 177 КПК України).
Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу (ч.1 ст. 179 КПК України).
Досліджені судом докази та пояснення учасників розгляду клопотання не підтверджують наявності ризиків, які покладаються в обґрунтування клопотання, а саме відсутні будь які об`єктивні дані про те, що обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування. Обґрунтовані підозри про можливість ухилення ОСОБА_6 в подальшому від слідства та суду відсутні.

В той же час, та обставина, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтована і підтверджена наданими доказами.

Приймаючи до уваги те, що запропонований слідчим запобіжний захід є найбільш м`яким, із передбачених чинним кримінальним процесуальним законодавством, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і слідчим доведено наявність ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що забезпечить запобігання ризику, передбаченому п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 176-179, 193, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід особисте зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого Роменського ВП ГУНП в Cyмській області, прокурора та/або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала діє протягом двох місяців з моменту її винесення.

Ухвала не оскаржується.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1