ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 637/1006/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/981/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Посів або вирощування
снотворного маку чи конопель
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Тара Омської області, громадянина України, одруженого, такого що має середню освіту, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимий: 26 жовтиня 2015 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.310 КК України, покарання призначено у вигляді штраф розміром 1700 гривень в дохід держави, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 310 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжного заходу до ОСОБА_7 не обиралася.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_7 на весні 2018 року, більш точної дати та часу під час судового слідства встановити не виявилося можливим, на земельній ділянці прилягаючій до домоволодіння за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в період з березня до 05 липня 2018 року , незаконно посадив та вирощував рослини коноплі, поливав та прополював посіви та всходи коноплі, суб`єктивно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючі діяти саме таким чином, умисно з метою доведення рослин коноплі до стадії дозрівання, для подальшого виготовлення рослинної олії.

05 липня 2018 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, житлового будинку з приналежними до нього забудовами та спорудами та прилягаючої до домоволодіння земельної ділянки за вищевказаною адресою, за місцем мешкання ОСОБА_7 на огороді працівниками поліції було виявлено та вилучено, трав`янисті рослини в кількості 128 (сто двадцять вісім) штук, масою 1341,1 г, які мають ботанічні ознаки рослин роду Конопля, містять психотропну речовину - тетрагідроканабінол, є рослинами роду Конопля та які відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770 , віднесені до Списку № 3 Таблиці 1 «Рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається лише для промислових цілей».

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому таке ж покарання з подальшим звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням на строк 3 роки, та покладенням обов`язків у відповідності до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України та п.2 ч.2 ст. 72 КК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд звільняючи обвинуваченого від відбування покарання, у відповідності до положень ст. 76 КК України не поклав на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Вказує, що норма про покладення такого обов`язку є імперативною.

Крім того, вважає, покарання занадто м`яким, оскільки обвинувачений вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів повторно.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу лише в частині що стосувалась неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, просив виключити з вироку посилання на необхідність виконання ОСОБА_7 обов`язку, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного.

Враховуючи, що апеляційна скарга не підтримана прокурором в тій частині яка погіршує стан обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає можливим розгляд апеляційної скарги без його участі.

Решта доводів апеляційної скарги є слушними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Дана норма є імперативною.

Натомість, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання суд поклав на нього лише один з обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Крім того, суд, керуючись цією ж нормою поклав на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що нею взагалі не передбачено, а відтак вона підлягає виключенню з вироку.

Отже, колегія суддів констатує неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Наведена обставина відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення без погіршення становища обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на необхідність виконання ОСОБА_7 обов`язку, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

На підставі ч.1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді -