печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу територіального управління ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 14.11.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001535, -
ВСТАНОВИВ:
02 грудня 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу територіального управління ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 14.11.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001535.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001535 від 25.10.2019 року
13 листопада 2019 року заявник звернувся до слідчого ТУ ДБР розташованого в м.Києві з клопотанням про залучення його як потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні
22 листопада 2019 року заявником отримано постанову слідчого Третього слідчого відділу територіального управління ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 14.11.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001535 .
Скаржник про розгляд скарги повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за у відсутність, вимоги скарги повністю підтримує та просить її задовольнити.
Слідчий ТУ ДБР розташованого в м.Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Наряду з викладеним, всупереч вимогам ст. 110 КПК України, оскаржувана стороною захисту постанова слідчого є немотивованою.

Враховуючи означене, приходжу до висновку про невмотиваність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 62-4, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу територіального управління ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 14.11.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001535.
Зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу територіального управління ДБР у м. Києві ОСОБА_4 та/або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0001535 від повторно розглянути клопотання від 13 листопада 2019 р. про залучення до кримінального провадження №0001535, як потерпілу особу ОСОБА_3
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1