Справа № 349/243/20
Провадження № 1-кп/349/73/20
В И Р О К
іменем України
25 травня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження номер 0000046 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, який не працює, пенсіонер по віку, раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло.

Злочин вчинено за таких, встановлених судом, обставин.

15 лютого 2020 року ОСОБА_3 з метою провідати свого друга прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 . Під час перебування на території домоволодіння ОСОБА_5 , виявив, що вхідні двері до літньої кухні зачинені на ключ, який знаходився ззовні у серцевині замка. Розуміючи, що вдома нікого немає, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 незаконно проник через вхідні двері до приміщення літньої кухні. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_3 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, після чого виявив під газетою на поверхні кахельної печі грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, які належали матері його знайомого ОСОБА_6 , які він вирішив викрасти. Заховав гроші в кишеню штанів і залишив приміщення літньої кухні, чим заподіяв потерпілій шкоду на вищезазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, заподіяну злочином майнову шкоду їй відшкодовано, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що 15 лютого 2020 року прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 , щоб провідати ОСОБА_5 , який доводиться його другом. Під час перебування на території домоволодіння ОСОБА_5 , виявив, що вхідні двері до літньої кухні зачинені на ключ, який знаходився ззовні у серцевині замка. Зрозумів, що вдома нікого немає і у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. За допомогою ключа він відчинив двері і зайшов до приміщення літньої кухні. Переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, знайшов під газетою на поверхні кахельної печі грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, які вирішив викрасти. Заховав їх в кишеню штанів і залишив приміщення літньої кухні. У вчиненому щиро розкаявся, засудив свою поведінку, викрадені кошти в сумі 500 грн. повернув потерпілій протягом тижня після вчинення крадіжки.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить з наступного.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку на стадії досудового слідства.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з досудової доповіді, складеної 27 березня 2020 року Рогатинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області на підставі статистичних факторів зроблено висновок, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі, оскільки обвинувачений не становить високої небезпеки для сусільства

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, є особою пенсійного віку, на обліку в психіатра та нарколога не числиться, зваживши на наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття- висловив жаль з приводу вчиненого та засудив свою поведінку, визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, які на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не визнаний інвалідом першої чи другої групи, має стійкі соціальні зв`язки - проживає з повнолітніми дітьми та братом покійної дружини, а також відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, дають підстави застосувати при призначенні покарання положення ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України.

Покарання у виді штрафу буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані. Речові докази відсутні.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, клопотання про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Штраф оплатити на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0009339, отримувач коштів УК у Рогатинському районі Івано-Франківська область/21081100, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходу 21081100.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілій за її заявою.

Суддя: ОСОБА_1