Справа № 685/718/20
Провадження № 1-кп/685/67/20
В И Р О К

іменем України

17 червня 2020 року смт.Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполь кримінальне провадження, внесене 07.05.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000064, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цурень Герцаївського району Чернівецької області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, тимчасово непрацюючого, військовозобов`язаного, не депутат, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.01.2020 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.190 КК У країни до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн, штраф заплачений 3 квітня 2020р, судимість не погашена

у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
В С Т А Н О В И В :
підсудний ОСОБА_4 у невстановлений час, перебуваючи на відпочинку в м. Одеса Одеської області, за допомогою мобільного телефону через всесвітню мережу «Інтернет», користуючись мобільною програмою - месенджером «Telegram» знайшов оголошення з надання послуг з виготовлення та продажу посвідчення водія. Того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме: посвідчення водія, зателефонував за вказаним на сайті номером мобільного телефону та у ході розмови із невстановленою особою домовився про придбання посвідчення водія та оплату вартості підробленого водійського посвідчення за грошові кошти в сумі 7000 грн. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , діючи у співучасті з невстановленою особою, знаходячись на пляжі «Аркадія», що в м. Одеса Одеської області, надав невстановленій особі свої анкетні дані та фото з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення. Після цього, невстановлена особа, яка перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений час, підробила офіційний документ-посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підтверджує і надає право його власника на керування транспортними засобами відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року №340, шляхом виготовлення на невстановленому законодавством бланку та внесення неправдивих відомостей про посвідчення водія з серією НОМЕР_1 від 10.12.2018 виданого ТСЦ 5141 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, у невстановлений час, невстановлена особа через відділення поштового зв`язку «Нова пошта», що у м. Львів Львівської області передала ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.12.2018 виданого ТСЦ 5141 з внесеними до нього його анкетними даними, за що ОСОБА_4 сплатив грошові кошти в сумі 7000 грн. Після цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1994 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи і яке відповідно до п. 2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив в себе підроблене посвідчення водія, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою.
Крім цього, ОСОБА_4 в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п.16, згідно з яким посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, не маючи відповідної підготовки для керування транспортними засобами категорій «А», «В», «С» у невстановлений час отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.12.2018 категорій «В», яке видане на його ім`я. Після отримання вищевказаного посвідчення водія і до 7 травня 2020 року ОСОБА_4 почав використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.12.2018 року категорій «В» виданого на своє ім`я у власних потребах, а саме для керування автотранспортними засобами. Так, 07.05.2020 року о 15 год. 37 хв. по вул. Заводській в смт Теофіполь працівниками СРПП Теофіпольського ВнП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області,було зупинено автомобіль марки «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Під час складання працівниками поліції адміністративних матеріалів, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про отримання підробленого посвідчення водія, з метою його використання, пред`явив працівникам поліції вищевказане підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.12.2018 року категорій «В», виданого на його ім`я в такий спосіб використав завідомо підроблений документ. Згідно з висновком експерта № 2.1-00152:20 від 12.05.2020 року бланк наданого на дослідження посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.12.2018 року, виданого територіальним сервісним центром № 5141 ТСЦ МВС Київського району у Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає бланкам встановленого зразка, а виготовлене за допомогою друкуючого пристрою із термосублімаційним способом нанесення зображення.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
28 травня 2020 року в смт Теофіполь між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості. Згідно даної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Сторонами визначена міра покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, згідно з ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину свою у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся. Зазначив, що угоду з прокурором уклав добровільно, просив суд її затвердити, погоджується на призначення покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Йому відомі та зрозумілі характер обвинувачення, вид покарання, інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки невиконання ним угоди.
Прокурор просить затвердити угоду, так як вона відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови у її затвердженні немає.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання, що умови угоди не суперечать вимогам КК України та КПК України, а тому вона підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженого покарання.
Оцінюючи викладені докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина підсудного у пособництві в підробленні посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.12.2018 року, виданого територіальним сервісним центром № 5141 ТСЦ МВС Київського району у Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України. Також, повністю доведена вина підсудного у використанні завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.12.2018 року, виданого територіальним сервісним центром № 5141 ТСЦ МВС Київського району у Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.358 КК України.
Відповідно до ст.468, 469 КПК України щодо злочинів невеликої тяжкості, якими згідно ст. 12 КК України, є злочин, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.
Покарання, узгоджене сторонами, визначене в межах санкцій ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що його пом`якшують і обтяжують. Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, що обтяжують покарання, є рецидив злочину.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Згідно з довідкою від 12.05.2020 року, витрати пов`язані із проведенням технічної експертизи документів становлять 653,80 грн.
Керуючись ст. 314, 373, 374,474, 475 КПК України, райсуд
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2020 року в смт Теофіполь між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 та підсудним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання по ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, по ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 653 грн. 80 коп. експертних витрат.
Речові докази підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.12.2018 видане ТСЦ 5141на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підсудному та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Головуючий