Справа № 587/2274/19
ВИРОК
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, учасника бойових дій (серія НОМЕР_1 ), раніше судимого вироком Сумського районного суду Сумської області від 14 березня 2017 року за ч.4 ст. 407 КК України до 2 місяців арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ОСОБА_4 вчинив умисний злочин за наступних обставин.
07 грудня 2016 року солдат ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом та того ж дня почав проходити військову службу у військовій частині-польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ) (по стройовій частині) №358 від 07.12.2016 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника кулеметного відділення протитанково-кулеметного взводу 1 мотопіхотної роти.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 07.12.2017, тобто з дня зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_4 розпочав проходити військову службу.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Разом з тим, відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Поняття особливий період міститься в абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.02.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно з встановленим у військовій частині НОМЕР_3 розпорядком дня, військовослужбовці за контрактом мають право обирати місце проживання за межами військової частини під час проходження військової служби. Робочий день розпочинається о 8 годині та закінчується о 18 годині, весь інший час військовослужбовці за контрактом перебувають за межами військової частини.
Однак, в порушення вищевказаних норм законодавства України, 13.04.2017, солдат ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився вчасно до розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ) без поважних на те причин.
Так, відповідно до рапорту командира 1 взводу-старшого офіцера 1 мінометної батареї молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , 13.04.2017 близько 08 год. 00 хв., під час ранкового шикування підрозділу ним виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 . Пошукові заходи щодо встановлення місця перебування останнього позитивного результату не дали, на телефонні дзвінки солдат ОСОБА_4 не відповідав.
Як наслідок, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ) № 189 від 14.04.2017, за фактом нез`явлення солдата ОСОБА_4 на службу до вказаної військової частини призначено службове розслідування, яким встановлено, що солдат ОСОБА_4 мав з`явитись до вказаної військової частини для проходження служби, однак з невідомих причин, не з`явився, командування про причини не з`явлення на службу не повідомив, на численні телефонні дзвінки не відповідав.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 13.04.2017 о 08 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, без поважних на те причин, без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки, будучи придатним для проходження військової служби, в умовах особливого періоду, самовільно, без поважних на те причин, не з`явився до розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , своїм часом розпорядився на власний розсуд, не приймаючи заходів для виходу на військову службу до вказаної військової частини.
У період відсутності на військовій службі солдат ОСОБА_4 перебував за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини НОМЕР_3 або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
22.10.2019 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув із зізнанням до військової прокуратури Сумського гарнізону, за адресою: АДРЕСА_2 , чим припинив протиправну діяльність.
Таким чином, ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 13 квітня 2017 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, не одержавши дозволу відповідного начальника (командира), без поважних на те причин, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, не з`явився на службу до розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 21.10.2019 включно.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України є триваючим, воно вважається припиненим, зокрема, з моменту з`явлення особи із зізнанням до органу досудового розслідування, таким чином злочинне діяння обвинуваченого 22.10.2019 було припинено та злочин завершено у м. Суми.
Отже, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутній на службі у військовій частині НОМЕР_4 у період з 13.04.2017 по 21.10.2019 включно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши, що дійсно, будучи військовослужбовцем, не повідомивши командування військової частини, де він проходив службу за контрактом, напередодні 13.04.2017 року залишив розташування військової частини і поїхав додому, де займався своїми справами, потім їздив на заробітки до Києва. Йому повідомляли батьки, що його шукають, однак до місця служби він прибув лише 21.10.2019 року. Визнав свою вину, оскільки поважної причини для залишення місця служби в нього не було. Після роз`яснення положень статті 349 КПК України вважав за недоцільне дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки він будучи військовослужбовцем, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу в умовах особливого періоду, своєчасно не з`явився до місця служби після звільнення.
При призначенні покарання суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується; пом`якшуючі відповідальність обставини свою вину визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення та встановленню істини по справі, матеріальна шкода злочином не завдана, є учасником бойових дій.
Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3( трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один) рік.
У відповідності з ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1