Справа № 352/2396/19
Провадження № 1-кс/352/6/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тисменицького районного суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-
В С Т А Н О В И В:
Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просив зобов`язати посадових осіб Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської обласної внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по його заяві від 02.05.2019 р. про вчинення ОСОБА_5 злочину за ст. 129 КК України.

Скаржник в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з підстав, що наведені у ній, просив скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки вона безпідставна.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Баглай проти України» (Baglay v. Ukraine), № 22431/02, п. 31, рішення від 8 листопада 2005 року, та «Стоянова та Недельку проти Румунії» (Stoianova and Nedelcu v. Romania), №77517/01 та №77722/01, п. 20) право на кримінально-правове переслідування належить саме органу державної влади, який наділений компетенцією щодо проведення кримінального переслідування чи його припинення.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 04.02.2020 р., доданого прокурором, зобов`язано уповноважених осіб Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області розглянути заяву (звернення) ОСОБА_3 від 02.05.2019 року в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 214 КПК України, та у разі встановлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування.

В судовому засіданні, під час дослідження матеріалів скарги та пояснень учасників судового розгляду, враховуючи і вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі внесення відомостей до ЄРДР буде передчасним.

У зв`язку з чим, вважаю, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, ст.376, ст.392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити, з підстав зазначених у мотивувальні частині ухвали.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. (ч.3 ст. 307 КПК України).

Слідчий суддя : ОСОБА_1