провадження №: 1-кс/752/9603/19
У Х В А Л А
07.10.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС першого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0004944, відомості щодо якого внесені 22.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ). Водночас, до початку розгляду зазначеного клопотання, слідчий подав до слідчого судді заяву про залишення вказаного клопотання без розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, а також подану заяву, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити заяву та залишити подане клопотання без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а питання про залишення без розгляду такого клопотання чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано, що свідчить про наявність прогалини в законодавстві, тому в силу дії засади законності воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Оскільки до початку судового розгляду слідчим подано заяву про залишення клопотання без розгляду, що є у відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України правом осіб, суд приходить до висновку про залишення вказаного клопотання без розгляду.

Керуючись ст. 164, ст. 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого з ОВС першого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0004944, відомості щодо якого внесені 22.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1