ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
18 липня 2019 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин умисно заподіяв своїй матері - ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження за таких обставин.

18 липня 2019 року, близько 23 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час спроби проникнути в ізольовану кімнату, в якій проживає його матір ОСОБА_6 з чоловіком та неповнолітніми дітьми, між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, наніс їй декілька ударів ногами в область її ніг та лівого плеча, тим самим завдав потерпілий ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у виді садна лівого плеча, лівого передпліччя та підшкірні гематоми обох стегон.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав і показав, що дійсно у вказаний час за місцем свого проживання у нього відбувся конфлікт з матір`ю, проте її він не бив і фізичне насильство до неї не застосовував, походження виявлених на її тілі тілесних ушкоджень йому не відомо, вважає, що його оговорюють через неприязні стосунки.

Не зважаючи на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , його вина у вказаному злочині підтверджується дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для того, щоб критично оцінити захисну версію обвинуваченого та довести його винуватість поза розумним сумнівом.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що близько 23 год. 18 липня 2019 року, коли вона за місце проживання ( АДРЕСА_1 ) збиралася на роботу, в неї вчергове виник конфлікт із сином - ОСОБА_8 , з яким тривалий час існують напружені неприязні стосунки через його зухвалу поведінку та неповагу до неї. Обвинувачений намагався проникнути до її кімнати, зламавши замок, тому вона чинила йому опір, під час якого той завдав їй декілька ударів ногами в область обох ніг та лівого плеча. Цей конфлікт перетворився у лайку і розтягнувся на години, тому неодноразово викликалася поліція, лише другому екіпажу вдалося припинити сварку, яка тривала майже всю ніч до ранку 19 липня 2019 року. 20 липня 2019 року вона, потерпіла, змогла вернутися до травмпункту для фіксації побоїв.

У судовому засіданні потерпіла прямо вказала на обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка завдала їй тілесні ушкодження під час сімейного конфлікту 18 липня 2-19 року, чим були усунуті всі можливі сумніви в категоричності тверджень потерпілої.

Вказані обставини злочину знайшли своє відтворення у заяві потерпілої про злочин від 29 липня 2019 року, протоколі проведення з нею слідчого експерименту від 16 вересня 2019 року, які були досліджені судом. Під час дослідження цих документів, потерпіла уточнила, що вказані події, які викладені в обвинувальному акті, відбувалися не 19, а 18 липня 2019 року, для уточнення дати цієї події вона прив`язується до дня прибуття чоловіка з відрядження.

Згідно з довідкою травмпункту КМКЛ № 7 № 9602 від 20 липня 2019 року та висновком судово-медичної експертизи № 042-1744-2019 від 20 вересня 2019 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді: садна лівого плеча та лівого передпліччя, підшкірних гематом обох стегон, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Факт напружених конфліктних стосунків між потерпілою та обвинуваченим підтверджуються даними, які містять досліджені судом постанови Святошинського районного суду міста Києва про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП: - від 27 березня 2014 року за фактом конфлікту між ними 23 березня 2014 року; - від 16 січня 2017 року за фактом конфлікту між ними 10 січня 2017 року; - від 21 червня 2017 року за фактами конфліктів між ними 21 березня та 22 квітня 2017 року.

Враховуючи проведену оцінку доказів, суд визнає достовірними показання потерпілої про обставини свого побиття та причетність до цього обвинуваченого КУРЯТНИКА, оскільки ці її показання не тільки є послідовними, а й підтверджені іншими наведеними доказами, об`єктивність яких є для суду безсумнівною. Показання обвинуваченого в частині, які суперечать показанням потерпілої, суд оцінює критично, а тому відхиляє як недостовірні.
Суд в контексті довіри бере до уваги і дані про неодноразове притягнення обвинуваченого до відповідальності за домашнє насильство, факти якого він заперечував в суді.

Належність до даного судового провадження як доказу протоколів проведення слідчих експериментів із свідком ОСОБА_9 від 16 вересня 2019 року, довідки травмпункту КМКЛ № 7 № 3677 від 23 березня 2019 року не доведена, тому ці докази суд не бере до уваги. Потерпіла уточнила, що відомості, що містять вказані документи, стосуються інших конфліктів із сином, які відбувалися раніше та пізніше 18 липня 2019 року.

Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 18 липня 2019 року заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому суд вважає, що розумне уточнення дати події за уточненими показаннями потерпілої не є зміною обвинувачення в контексті правил ч. 1 ст. 337 та ч. 1 ст. 338 КПК України, під якою розуміється зміна правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про його особу, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, проте належних висновків для себе не зробив, не працевлаштований, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_10 , не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_10 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за якою призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення даного вироку суду до виконання. У строк покарання в порядку п/ г. п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати вісім годин громадських робіт з урахуванням строку його фактичного затримання працівниками поліції, яке мало місце 19 липня 2019 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_11