Справа № 372/182/20
Провадження 1-кс-42/20
ухвала
Іменем України

16 січня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2020 року слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 11.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке обґрунтовує тим, що 10.01.2020 близько 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «HYUNDAI», модель «MATRIX 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Юності, навпроти будинку № 11, в напрямку площі Шевченка в м. Українка, Обухівського р-ну., Київської обл., допустив наїзд на пішоходів які перетинали проїзну частину автодороги не в визначеному місці, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок події пішоходи госпіталізовані до КНП ОРР «Обухівська ЦРЛ» із травмами: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ВЧМТ? Кома 1 ст, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ЗЧМТ, перелом плечової кістки з права.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди здійсненого в період часу з 21 год. 00 хв. по 22 год. 45 хв. 10.01.2020 року, вилучено транспортний засіб, автомобіль марки «HYUNDAI», модель «MATRIX 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Обухівського ВП ГУНП в Київській області, автостоянка № 2 КП «Міське господарство» по вул. Київська, в м. Обухів, Київської області.

В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені судових інженерно-транспортних експертиз, за експертною спеціалізацією «дослідження технічного стану транспортних засобів», «транспортно-трасологічні дослідження», «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться за зверненням сторони кримінального провадження, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Для експертного дослідження транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, необхідно зберігати у такому стані, в якому вони знаходились після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки їх не огляне експерт, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкоджених транспортних засобів.
Для дослідження експертам необхідно надавати транспортні засоби без внесення в їх конструкцію будь яких змін, та без здійснення будь яких ремонтно відновлювальних робіт.
Транспортні засоби, на які необхідно накласти арешт, вважаються тимчасово вилученими, тобто, які вилучені в ході огляду і можуть бути використані як доказ причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Річ, на яку необхідно накласти арешт, а саме на транспортні засоби автомобіль марки «HYUNDAI», модель «MATRIX 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вважається тимчасово вилученими, не відносяться до документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відсутність вказаного транспортного засобу унеможливлює встановлення всіх обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні, і як наслідок призведе до порушення вимог ст. 2 КПК України щодо повного і неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

А тому, у досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на транспортний засіб, марки «HYUNDAI», модель «MATRIX 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для того щоб запобігти можливості їх приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити.

Метою, накладення арешту на виявлений під час огляду місця події транспортний засіб марки «HYUNDAI», модель «MATRIX 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Обухівського ВП ГУНП в Київській області, відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінального протиправно дій та набутті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до п. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000054 від 11.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди здійсненого в період часу з 21 год. 00 хв. по 22 год. 45 хв. 10.01.2020 року, вилучено транспортний засіб, автомобіль марки «HYUNDAI», модель «MATRIX 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Обухівського ВП ГУНП в Київській області, автостоянка № 2 КП «Міське господарство» по вул. Київська, в м. Обухів, Київської області, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозра вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1