Провадження №1-кп/748/46/20
Єдиний унікальний № 748/1926/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 року за № 0001049, відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, громадянина України, освіта вища, фізичної особи-підприємця, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, о 08 год. 30 хв. 18.06.2019, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11,16, 129,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та без поважних причин не з`явився вчасно на службу, тобто до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

24.06.2019 військовослужбовець старший лейтенант ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 18.06.2019 по 23.06.2019 не виконував, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період часу останній перебував в м. Київ, Київської області, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В подальшому старший лейтенант ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, о 08 год. 30 хв. 03.07.2019, після виписки з військового госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ), в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та без поважних причин тривалістю менше 10 діб, але більше трьох діб, вчинив повторно протягом року нез`явлення вчасно на службу, тобто до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

У період з 03.07.2019 по 13.07.2019 старший лейтенант ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період часу останній перебував в м. Київ, Київської області, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

14.07.2019 старший лейтенант ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій добровільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та зазначив, що з 18.06.2019 по 23.06.2019 на військовій службі не перебував, а знаходився вдома у м.Києві, бо мав погане самопочуття. Відпустку не брав та за її наданням не звертався, хоча й знав порядок її надання. 24.06.2019 він повернувся до військової частини та потім потрапив до госпіталю з виразкою шлунку. Після лікування у госпіталі йому мали надати реабілітацію, але її не оформили, а він знову направився додому, хоча 03.07.2019 він повинен був повернутися до військової частини. На службу повернувся лише 14.07.2019. На даний час з військової служби звільнений. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються.Інші докази згідно ч.3 ст.349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, а його дії кваліфікуються за ч.4 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, має статус учасника бойових дій, за місцем несення служби характеризувався посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.407 КК України та доходить висновку про можливість його виправлення без відбуття покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1