печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073, -
В С Т А Н О В И В :
24 квітня 2020 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000073 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, досліджуються обставини протиправного заволодіння шахрайським шляхом, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 03.10.2019 між ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Так, допитана 11.03.2020 в статусі свідка директор Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району м. Києва ОСОБА_6 показала, що громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району м. Києва, оскільки була самотньою жінкою.

У подальшому, до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району м. Києва від Київської міської психіатричної лікарні №1 надійшло повідомлення про те, що у лікарні 30.12.2018 померла громадянка ОСОБА_4 .

Так, відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про що складено актовий запис № 7 від 04.01.2019.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не мала близьких родичів її тіло було кремовано Київським крематорієм.

Таким чином, ОСОБА_4 жодним чином не могла 03.10.2019 укласти з ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Враховуючи зазначене, прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яке перебуває у власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000073.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Накласти арештна об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), яке перебуває у власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Заборонити ОСОБА_5 або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вищевказаним об`єктом нерухомості.

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-які реєстраційні дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1