Справа № 574/1534/19
Провадження № 1-кп/574/22/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Буринь
Буринський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000305 від 08.11.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода, Буринського району Сумської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 раніше судимого:
- 13.08.2018 року вирком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ст.ст.309 ч.2, 317 ч.1, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Від відбування покарання звільнений на підставі ст.ст.75,76 КК України з випробуванням та встановленням іспитового строку два роки.

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,
в присутності сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 , близько 12 години 03 листопада 2019 року, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесної сварки із своєї співмешканкою ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс їй один удар кулаком правої руки по обличчю, в наслідок чого остання відчула фізичний біль, однак тілесних ушкоджень не отримала.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно 03.11.2019 року, в денний час, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, один раз вдарив долонею по обличчю свою співмешканку ОСОБА_5 у ході сварки, яка сталася між ними. Висловив жаль з приводу вчиненого та щиро розкаявся у скоєному.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Сумнівів в правильності розуміння останніми змісту цих обставин у суду немає, у зв`язку з чим суд визнав недоцільним досліджувати інші докази відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Таким чином, впевнившись в добровільності та істинності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення за обставин зазначених в описовій частині вироку і його злочинні дії суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України, так як він умисно завдав удару потерпілій ОСОБА_5 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
ОСОБА_3 раніше судимий, характеризується посередньо, не працює.
Як обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Як обставини, що обтяжують покарання суд враховує вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, рецидив злочинів.
За таких обставин, з урахуванням особи винного, характеру і тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що йому потрібно призначити передбачене Законом покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
В пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) (2341-14 ) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області 13.08.2018 року був засуджений за ст.ст.309 ч.2, 317 ч.1, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і звільнений від відбування покарання на підстави ст.ст.75,76 КК України з випробуванням та встановленням іспитового строку два роки, однак не відбувши цього покарання вчинив новий злочин в період іспитового строку суд вважає, що до призначеного покарання у виді громадських робіт, необхідно повністю приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, враховуючи при цьому положення ч.1 ст.72 КК України, відповідно до яких одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.
З метою виконання вироку, враховуючи репутацію та особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, характеризується посередньо, не працює, суд вважає необхідним обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього відповідні обов`язки, достатні для забезпечення його процесуальної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді громадських робіт строком сто двадцять годин.
У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.08.2018 року у виді трьох років позбавлення волі, враховуючи положення ч.1 ст.72 КК України, за якими одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно до відбування призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 15 (п`ятнадцять) днів.

До вступу вироку в законну силу, застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього на строк два місяці, тобто до 04.07.2020 року, обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду та органу уповноваженого на виконання покарань, а також повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Початок строку відбування покарання обраховувати з дня затримання ОСОБА_3 , тобто з часу приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий