Справа № 357/4255/20
У Х В А Л А

08 травня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
володільця майна ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001778 за ознаками злочинів, передбачених ст. 290, ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,
в с т а н о в и в :
04.05.2020 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Форд Ескорд 1991 року випуску», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , в якому зазначений власник ОСОБА_6 , ключі від автомобіля марки «Форд Ескорд 1991 року випуску», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщено до спец. пакету №INZ2027045.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що 01.05.2020 до Білоцерківського ВП надійшло повідомлення від поліцейського ВРПП в м. Біла Церква в Київській області ОСОБА_7 про те що ним 01.05.20 о 21 год. 51 год. за адресою: Київська область м. Біла Церква вул. Осипенка 54, поблизу автобусної зупинки, було зупинено автомобіль марки «Форд Ескорд 1991 року випуску», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію вищевказаного автомобіля № НОМЕР_2 , яке має явні ознаки підробки.

За даним фактом 02.05.2020 року розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

В подальшому було виведено рапорт про реєстрацію злочину за ч.4 ст. 358 КК України, який зареєстровано в журналі єдиного обліку, та внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001805 від 04.05.2020. за ознаками злочину, передбаченого ч.4, ст.358КК України.

04.05.2020, матеріали досудового розслідування за № 0001778 від 02.05.2020 за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України, №0001805 від 04.04.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 , ст. 358 КК України, об`єднано в одне провадження, як зареєстровано в ЄРДР № 0001778 .

Під час огляду місця події 01.05.2020 року за адресою: Київська область м. Біла Церква вул. Осипенка 54 . поблизу автобусної зупинки було виявлено та вилучено автомобіль марки «Форд Ескорд 1991 року випуску», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який в подальшому було поміщено до штрафмайданчику на зберігання, що знаходиться в м. Біла Церква, по вул. Матросова 48а.

Також протоколом огляду місця події 01.05.2020 від ОСОБА_4 , який керував вищевказаним транспортним засобом було отримано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль марки «Форд Ескорд 1991 року випуску», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому зазначений власник ОСОБА_6 ключі від вищевказаного автомобіля та поміщено до спецпакету №INZ2027045 «Національна поліція України»

Клопотання про арешт слідчим подано з метою збереження речових доказів у справі.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд клопотання з`явився, підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.

Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль пояснивши, що про підроблення документів як і номерів двигуна, шасі або кузова автомобіля йому нічого не відомо.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

При вирішенні клопотання про застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя діючи у відповідності до вимог КПК України та виходячи із завдання кримінально провадження судовою процедурою має гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, розмір шкоди, завданої злочином, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак слідчим у клопотанні не обґрунтовано та не доведено документами факти та обставини, які дають підстави для висновку, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та сам транспортний засіб відповідають вищевказаним критеріям. Зокрема у клопотанні не зазначено жодної обставини, яка б вказувала, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «має явні ознаки підробки», як і не вказано, які на транспортному засобі наявні ознаки, що дають підставу зробити висновок, що було вчинено злочин передбачений ст. 290 КК України.
Так, в обґрунтування підстав вважати, що було вчинено злочин, слідчим до клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 3,4), електронний рапорт інспектора чергового Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області (а.с. 5-6), рапорт слідчого Білоцерківського ВП ОСОБА_3 , у якому зазначається про те, що ним в діях ОСОБА_4 виявлено ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України без наведення будь-яких обставин вчинення даного злочину, (а.с.7), пояснення ОСОБА_4 , про те, за яких обставин той придбав автомобіль (а.с.8), заява ОСОБА_4 з якої видно, що він не заперечує проти проведення огляду автомобіля (а.с. 9), копію протоколу огляду місця події від 01.05.2020 (а.с.10-16), копія постанови про визнання посвідчення речовим доказом у справі (а.с. 17).
Наведені документи, на переконання слідчого містять факти та обставини, які дають підстави для висновку про факт вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358ст. 290 КК України. Однак у вказаних документах лише зафіксовано факт виявлення та вилучення документа та факт огляду автомобіля, що само пособі не є достатніми доказами вчення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 ст. 290 КК України.
При тому, що у клопотанні слідчий не посилається на жодну обставину вчинення зазначених ним злочинів
Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, не допускають у цьому випадку застосування таких заходів, а накладення арешту на майно: посвідчення водія при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 376 КПК України,

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001778 за ознаками злочинів, передбачених ст. 290, ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіль марки марки «Форд Ескорд 1991 року випуску», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , в якому зазначений власник ОСОБА_6 , ключі від автомобіля марки «Форд Ескорд 1991 року випуску», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщено до спец. пакету №INZ2027045 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.05.2020 о 15 год. 50 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1