Справа № 577/1729/20
Провадження № 1-в/577/124/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" червня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ВЦ №130 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотоп справу за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 14 лютого 2011 року вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, про умовно-достроково звільнити від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свою заяву обґрунтовує тим, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2011 року засуджений за ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2019 року невідбуту частину покарання згідно ст. 82 КК України замінено на 4 роки 6 місяців 11 днів обмеження волі. На даний час відбуває покарання у Державній установі «Конотопський ВЦ №130».

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, в судовому засіданні заяву підтримали та просять її задовільнити.

Представник державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» ОСОБА_4 просить в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити, та пояснив, що ОСОБА_5 на даний час заохочень та стягнень не має, не працевлаштований, характерезується посередньо. Поведінка засудженого свідчить про те, що позитивних змін не відбулось, даний засуджений потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи.

Прокурор заперечує проти задоволення заяви засудженого, вважає, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, захисника, представника державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)», думку прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2011 року засуджений за ст. 115 ч. 2 п. 1 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2016 року ОСОБА_5 згідно ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 17 квітня 2010 року по 13 квітня 2011 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_5 невідбуту частину покарання згідно ст. 82 КК України замінено на 4 роки 6 місяців 11 днів обмеження волі. Станом на 10 червня 2020 року ОСОБА_5 відбув 11 років 3 місяці 17 днів покарання, невідбута частина покарання становить 3 роки 8 місяців 13 днів.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час засуджений ОСОБА_5 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове - звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Згідно наданої довідки про стягнення та заохочення, до ОСОБА_5 за період відбування покарання неодноразово застосовувалися стягнення у виді попередження, доган, суворих доган; за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до засудженого заохочення і відсутність з 2019 року стягнень не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки, як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Згідно наданої характеристики ОСОБА_5 характеризується посередньо, при цьому підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з адміністрацією установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу майну установи та предметам, якими користується при дорученій йому роботі. Дотримується вимог пожежної безпеки, а також безпеки праці.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 під час відбування покарання на профілактичному обліку в установі не перебував. З ним проводилися бесіди щодо подальшої поведінки у разі звільнення. Стійких намірів щодо правослухняної поведінки після звільнення не виказав. Поведінка засудженого ОСОБА_5 свідчить про те, що позитивних змін не відбулося, ОСОБА_5 потребує подальшого вивчення та контролю з боку адміністрації установи у зв`язку з нетривалим часом перебування в установі.

Тому доводи представника ДУ «Конотопський виправний центр (№ 130)» та прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-достроково звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2011 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1