Справа № 461/8154/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.357, ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , 27 квітня 2018 року, у період часу з 02 години 00 хвилин по 07 годин 00 хвилин, перебуваючи на проспекті Свободи, 6-8 у м. Львові, діючи умисно, з метою подальшого використання для викрадення коштів з банківського рахунку, привласнив платіжну картку № НОМЕР_1 , видану ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , яку останній йому надав з метою придбання алкогольних напоїв.

Крім цього, ОСОБА_4 , 27 квітня 2018 року у період часу з 07 годин 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом використання платіжної картки № НОМЕР_1 , виданої ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , шляхом зняття готівки через банкомати за адресами: м. Львів, пл. А.Міцкевича, 6/7; м. Львів, вул. Гнатюка, 16; м. Львів, вул. Городоцька, 16; м. Львів, вул. Шевченка, 4, м. Львів, просп. Червоної Калини, 36 та придбання товарів у магазинах «Рукавичка» та «Комп`ютерний Всесвіт», на просп. Червоної Калини, 36 у м. Львові; магазинах «Водафон» та «Титан», на вул. Сихівській, 18 у м. Львові; у торговому центрі «Сихів», на вул. Сихівській, 16 а у м. Львові; у магазині «Комп`ютерний Всесвіт», на просп. Червоної Калини, 62 у м. Львові; магазині «Сільпо», на просп. Червоної Калини, 62А у м. Львові та АЗС №31, на просп. Червоної Калини, 50 у м. Львові, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 51 707 гривень 68 копійок, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Пояснив, що дійсно 27 квітня 2018 року, перебуваючи на проспекті Свободи, 6-8 у м. Львові, привласнив платіжну картку № НОМЕР_1 , видану ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , яку в подальшому використовував для зняття готівки та придбання товарів. Вказав, що мотиви і мета, час та обставини вчинення злочинів в обвинувальному акті відображені вірно. Крім того, зазначив, що встановлений органом досудового розслідування розмір шкоди в обвинувальному акті також відображений вірно.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, підстав для самообмови судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України; а також своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України;

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочинів, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, також враховано досудову доповідь персоналу органу пробації, згідно якої, існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства на даний момент, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства..

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, мотиви вчинення злочинів, спрямовані на заволодіння чужим майном, способи вчинення злочинів, а саме таємне викрадення майна, те, що заподіяна потерпілому матеріальна шкода не відшкодована, тому факт щирого каяття у вчиненні злочинів не знайшов свого відображення в матеріалах кримінального провадження. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочинами наслідків, відношення обвинуваченого до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає активне сприяння у розкритті злочинів.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу та позбавлення волі в межах санкцій статей, за якими кваліфіковані дії обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи висновок органу пробації, тяжкість злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, визнану судом пом`якшуючу обставину, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому по даній справі не обирався.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

-за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1