ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/896/20 Справа № 180/893/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого інвалідність ІІІ-ої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-01.04.2009 року Дніпропетровським апеляційним судом по ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою від 06.04.2017 року невідбутий строк 4 роки 6 місяців 6 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі;
-09.10.2018 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 1 місяць 14 днів,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0000219,
за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
встановила:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 16.08.2020 року.
В задоволенні клопотання захисника про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.
Органом досудового розслідування 20.04.2020 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, за № 000219.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 19.04.2020, приблизно о 20 год., точний час під час досудового розслідування не встановлено, знаходився на вул. Миру в м. Марганці Дніпропетровської області та поруч із будинком №91 помітив потерпілого ОСОБА_10 , який тримав у руці мобільний телефон Меіzu М5С. Після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, поєднане із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.Діючи умисно, відкрито, повторно, у тому ж місці та у той же час, ОСОБА_8 , підбіг ззаду до ОСОБА_10 , схопив рукою мобільний телефон, який потерпілий тримав у руці біля вуха, після чого, ОСОБА_8 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 , чим подолав спробу ОСОБА_10 до супротиву, ривком вихопив з руки ОСОБА_10 мобільний телефон, та тримаючи при собі викрадений телефон, залишив місце вчинення злочину, спричинивши фізичну шкоду та матеріальну шкоду в сумі 1166,67 грн.
01.05.2020 приблизно об 11 год. 00 хв., точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 ч, знаходився в приміщенні магазину «Перлина», розташованому на першому поверсі багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та потерпілим ОСОБА_11 , виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_8 рукою наніс один удар в перенісся ОСОБА_11 , від якого останній втратив рівновагу та впав на тротуар, отримавши легке тілесне ушкодження. Потім ОСОБА_8 підійшов до потерпілого, з кишені куртки, одягнутої на ОСОБА_11 витягнув мобільний телефон та грошові кошти в сумі 400 грн, після чого, тримаючи їх при собі, залишив місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 616,67 грн.
02.05.2020, приблизно о 03 год. 30 хв., точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , знаходився біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , помітив потерпілого ОСОБА_12 , підбіг до нього, та наніс невстановленим досудовим розслідуванням предметом, один удар по голові ОСОБА_12 від якого останній втратив рівновагу та впав на тротуар, а ОСОБА_8 наніс не менше двох ударів по лівій та правій ногах ОСОБА_12 , чим подолав спробу потерпілого до супротиву. Після цього, ОСОБА_8 із кишені штанів, у яких був одягнений ОСОБА_12 , дістав мобільний телефон та тримаючи його при собі залишив місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 3200 грн. та легкі тілесні ушкодження.
03.05.2020 приблизно о 00 год. 05 хв., точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 ч знаходився поруч із територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан та проник у такий спосіб на огороджену територію вказаного домоволодіння, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням засіб, відчинив замок вхідних дверей будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, після чого, через вхідні двері проник до приміщення вказаного житлового будинку, де таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 4283 грн. та з місця вчинення злочину зник.
18.06.2020 року ОСОБА_8 повідомлено до підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні завершується 18.08.2020 року.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, зокрема тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, скоєння іншого злочину, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, а також те, що ОСОБА_8 раніше судимий, злочин вчинив в період умовно дострокового звільнення, слідчий суддя прийшов до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Посилається на те, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено. ОСОБА_8 має інвалідність, постійне місце проживання, дружину, під час досудового розслідування будь-яких порушень не допускав, усі речові докази та документи по справі зібрані.
Вважає, що при оголошенні про підозру було порушено право підозрюваного на захист, оскільки останній наполягав на участі захисника, а слідчий безпідставно відмовив в задоволенні даного клопотання.
Захисник - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Даних про поважність причин неявки до суду не надходило. Враховуючи думку підозрюваного ОСОБА_8 , який просив розглянути справи за відсутності його захисника, думку прокурора, який не заперечував, колегія суддів, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності адвоката ОСОБА_7 , згідно вимог ст. 405 КПК України, оскільки перешкод процесуального характеру не вбачається.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважав ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20 квітня 2020 року за № 0000219, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
18 червня 2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні завершується 18.08.2020 року.
18.06.2020 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 18.08.2020 року.
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.08.2020 року.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, ст. 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, серед яких є тяжкий, наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчинити спроби ухилитися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення.
При цьому судом першої інстанції враховано вагомість доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яка загрожує йому за вчинення вищевказаних злочинів, вік та стан здоров`я ОСОБА_8 , те, що він раніше судимий, вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисники, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя не взяв до уваги факт порушення право підозрюваного на захист, оскільки під час повідомлення ОСОБА_8 про підозру не було залучено захисника, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, та можуть бути предметом оскарження згідно відповідних норм кримінального процесуального закону.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4