ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/587/20 Справа № 206/6689/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року, якою в задоволенні подання начальника Державної установи Ігренський виправний центр (№133) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року, якою в задоволенні подання начальника Державної установи Ігренський виправний центр (№133) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, які погашені та зняті, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін.
До того ж, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 28.08.2021 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, сама по собі наявність 5 заохочень, разом із отриманням під час відбування покарання стягнень, не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення засудженого ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не вивчено та необґрунтовано застосування ст. 6 КВК України. Засуджений ОСОБА_7 вказує, що суд першої інстанції не врахував, що на момент відбування покарання, він працевлаштований, що підтверджується відповідними клопотаннями адміністрації та підприємства.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено 09.07.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК УКраїни до 8 років 6 місяців позбавлення волі; згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2016 року зараховано період з 22.07.2014 року по 18.11.2015 року, включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2017 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі на підставі ст. 82 КК України. ОСОБА_7 відбув 2/3 призначеного строку покарання.
Під час перебування в Державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4) Міністерства юстиції України з 24.07.2014 року характеризувався посередньо. Стягнень не мав. Не заохочувався.
З 09.12.2015 року відбував покарання у Державній установі Синельніківська виправна колонія (№94) Міністерства юстиції України, характеризувався посередньо, мав 3 заохочення та 1 стягнення (зняте).
З 21.11.2017 року і по теперішній час відбуває покарання у Державній установі Ігренський виправний центр (№133) Міністерства юстиції України, характеризується позитивно, має 5 заохочень, мав 1 стягнення (погашено), працевлаштований на ТОВ "Фрост", яке у разі його звільнення умовно-достроково зобов`язується його працевлаштувати.
Разом з тим, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець припадає на 28.08.2021 року, а на даний час процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
Доводи засудженого стосовно того, що судом першої інстанції не враховано, що він працевлаштований, що підтверджується відповідними клопотаннями адміністрації та підприємства, само по собі не є підставою для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов у їх сукупності.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, судовий розгляд зазначеного подання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року, якою в задоволенні подання начальника Державної установи Ігренський виправний центр (№133) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4