Справа № 699/995/19
Номер провадження № 1-кп/699/49/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальне провадження № 0000405 щодо обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, заміжньої, непрацюючої, раніше несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 11.07.2019 року, близько 07:50 години, перебувала біля банкомату AT «Ощадбанк», розташованого за адресою: Черкаська область, м. Корсунь-Шевченківський, вул. Ярослава Мудрого, 20, де мала намір зняти грошові кошти з власної банківської картки, знаходилася в черзі за потерпілою ОСОБА_6 , яка протягом тривалого часу намагалася отримати з банкомату кошти, але через повільну роботу банкомату, не дочекавшись видачі грошей та забравши власну банківську картку відійшла від банкомату.

Скориставшись цим обвинувачена ОСОБА_7 підійшла до банкомату та мала намір провести операцію по зняттю коштів з власної банківської картки, але не встигши це зробити, виявила, що банкомат видав кошти ОСОБА_6 , внаслідок чого у неї раптово виник умисел на заволодіння чужими коштами, тож остання, діючи умисно, таємно, вважаючи, що її дії є таємними для потерпілої та інших осіб, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу забрала з банкомату грошові кошти у сумі 6000 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_6 та поклала їх до власного гаманця, після чого витратила на власні потреби, чим завдала матеріальні збитки потерпілій на вказану суму.

Будучи допитаною у суді обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася і показала, що 11.07.2019 біля банкомату АТ «Ощадбанк» стояла потерпіла. У останньої були проблеми із зняттям коштів. Далі потерпіла відійшла від банкомату, а вона стала виконувати операцію по зняттю коштів в сумі 860 грн. Банкомат видав їй кошти, але вона їх на місці не рахувала. Після цього вона зняла пенсійні кошти чоловіка. Через 1- 1,5 години вона виявила, що коштів було більше на 6 тисяч гривень. На даний час вона повернула потерпілій кошти в сумі 6000 грн.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доведена показаннями:
-потерпілої ОСОБА_6 про те, що 10.07.2019 на картку отримала грошові виплати на дітей. 11.07.2019 в приміщенні АТ «Ощадбанк» намагалася зняти кошти, але банкомат гроші не видав. За нею в черзі стояла обвинувачена, яка просила пропустити її. Вона погодилася і надала можливість обвинуваченій зняти її кошти. Через короткий час обвинувачена відійшла від банкомата. Остання зняла двічі готівку. Далі потерпіла звернулася у відділення АТ «Ощадбанк» та повідомила, що гроші зняти неможливо. Там виявили відсутність 6000 грн. Через деякий час працівники Ощадбанку повідомили, що гроші були зняті 11.07.2019 і показали фото особи, яка зняла гроші. Втрата коштів була сильним потрясінням, оскільки вона повинна була позичати гроші у знайомих, щоб підготувати дітей до школи. На теперішній час обвинувачена повністю з нею розрахувалася, а тому суворість покарання залишила на розсуд суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_7 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останньої у вчиненні інкримінованого діяння доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останньої, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, думку потерпілої про суворість покарання, яку остання залишила на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає притягнення до кримінальної відповідальності вперше, щире каяття, перебування на її утриманні малолітньої дитини, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно.

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, також оцінюється як середній, а тому остання може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.п. 2, 4 ч.3 ст. 76 КК України.

З урахуванням характеристики обвинуваченої ОСОБА_7 , встановлених обставин, що пом`якшують її покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання останньої можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу, що в даному випадку буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Завдані збитки на загальну суму 6000 грн. відшкодовані.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати КРІТ ЗІНАЇДУ ПЕТРІВНУ винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити засудженій ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п*ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1