УХВАЛА
Іменем України

04 червня 2020 року м. Слов`янськ Єд. унік. № 243/5608/15-к

Провадження № 1-в/243/172/2020

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області подання начальника Краматорського міського відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинуваченого вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, з неповною середньо освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.07.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1020 грн., -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся начальник Краматорського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування зазначив, що вироком Слов`янського міськрайонного суду від 10 липня 2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Вирок набув законної сили 11.08.2015 року. 17.02.2017 року був направлений на виконання до Краматорського органу з питань пробації, який був отриманий 13.03.2017 року. Згідно отриманої вимоги з ДІ МВС України в Донецькій області ОСОБА_3 03.03.2016 року був засуджений Краматорським міським судом за новий злочин за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, новий злочин ним вчинено 11.01.2016 року. У зв`язку з вищевикладеним перебіг строку давності починається з 11.01.2016 року. в період часу з 11.01.2016 року по 11.01.2018 року до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину не притягувався. Вирок суду не виконаний до теперішнього часу, та відповідно до ст. 80 КК України є підстави вважати, що строк виконання засудженим вироку закінчився. Враховуючи вищевикладене просить суд звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Слов`янського міськрайонного суду від 10.07.2015 року у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Представник Краматорського міського відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання без його участі, в якій підтримав подання, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав подання, просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання, осіб які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи, приходить до обґрунтованого переконання, що подання необхідно задовольнити у зв`язку з його обґрунтованістю.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду від 10.07.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

11.08.2015 року вирок набрав законної сили, 13.03.2017 року отриманий Краматорським міським відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області.

03.03.2016 року ОСОБА_3 засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області за новий злочин за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, новий злочин ним вчинено 11.01.2016 року.

До теперішнього часу до Краматорського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області документа про сплату штрафу засуджений не надав.

05.08.2016 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні подання Слов`янської місцевої прокуратури про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських робіт відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_3 відбував покарання в Дзержинській ВК (№2), не може сплатити штраф через об`єктивні причини.

Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Вказаною вище нормою встановлені імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, підставою для зупинення спливу строку давності виконання обвинувального вироку є ухилення засудженого від відбування покарання. При цьому під ухиленням слід розуміти дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, наприклад, систематична зміна місця проживання, проживання за фальшивими документами, зміна місця роботи, зміна зовнішності.

Підставою для перерви спливу строку давності є вчинення протягом цього строку нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого. При перерві давності обчислення строку починається з дня вчинення нового злочину. Час, який минув до вчинення нового злочину, не зараховується в строк давності.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Як вбачається, вироком Слов`янського міськрайонного суду від 10.07.2015 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та їй було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Вирок суду щодо ОСОБА_3 набув чинності 11.08.2015 року.

03.03.2016 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області за вчинення нового злочину за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, який ним вчинено 11.01.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг позовної давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1, ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

У зв`язку з вищевикладеним перебіг строку давності починається з 11.01.2016 року.

За період часу з 11.01.2016 року по теперішній час ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину не притягався, що підтверджується довідкою про судимість від 01.04.2020 року.
Відомостей про те, що ОСОБА_3 сплатив штраф, матеріали провадження не містять.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.

Отже, особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту несплати засудженою штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015р.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК.

З врахуванням викладеного, на думку суду є всі законні підстави для задоволення подання щодо засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Краматорського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, від відбування покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду від 10.07.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн. у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала складена та підписана у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1