У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року, -
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджена ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року, постановити нову, якою задовольнити подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області та звільнити її від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
ОСОБА_5 зазначає, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року вона була засуджена за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, на 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які протягом всього іспитового строку вона виконувала сумлінно, повідомляла кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являлась на виклик інспектора для постійної реєстрації, не допускала порушень покладених на неї обов`язків, а тому, все в сукупності і дає підстави, на її думку, прийняти рішення про її звільнення від відбування покарання, з урахуванням і того, що іспитовий строк закінчився ще 17 лютого 2017 року.
Засуджена ОСОБА_5 , будучи належно повідомленою про час, дату та місце розгляду провадження, в суд апеляційної інстанції не з`явилась, неявка якої не перешкоджає розгляду провадження з урахуванням того, що її інтереси представлені захисником ОСОБА_7 .
Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі засудженої ОСОБА_5 , про скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року та постановлення нової ухвали, якою задовольнити подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року ОСОБА_8 засуджена за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, із застосуванням положень ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
04 лютого 2020 року інспектор Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київської області ОСОБА_9 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з поданням про звільнення ОСОБА_8 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Подання мотивоване тим, що ОСОБА_8 на обліку Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області перебуває з 26 травня 2014 року і іспитовий строк у засудженої закінчився 17 лютого 2017 року, і за цей час ОСОБА_8 зарекомендувала себе з позитивної сторони, скарг на не неї не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувалась, обов`язки, покладені на неї судом виконувала своєчасно.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року, з обґрунтуванням прийнятого рішення.
Відповідно до положень ст. 370 КПК України,судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.
Умовою звільнення від покарання після закінчення іспитового строку ч. 1 ст. 78 КК України передбачає виконання покладених на засудженого обов`язків та не вчинення нового злочину.
Тобто, під час іспитового строку ОСОБА_8 була притягнута до кримінальної відповідальності.
Станом на 17 лютого 2017 року (закінчення випробувального терміну) обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 - судом не ухвалено.
Слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється від призначеного йому покарання, разом з тим, відповідно до приписів частини 3 цієї статті, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Верховний Суд України у Постанові Пленуму «Про практику призначення судами покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року вказав що, якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, суд, який розглядає справу за новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому законом порядку.
Отже, звільнення ОСОБА_8 від покарання за попереднім вироком позбавляє можливості суд, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням вимог ст. 71 КК України.
У той же час, колегія суддів звертає увагу, що у разі винесення Фастівським міськрайонним судом Київської області виправдувального вироку або закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, орган пробації може повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення її від відбування призначеного судом покарання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено ґрунтовний висновок про відмову у задоволенні подання про звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_8 про необхідність її звільнення від покарання, призначено вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року, - є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження.
Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу засудженої слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 78 КК України,ст.ст. 404, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Голосіївського РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3