Справа № 592/1764/20
Провадження № 1-кс/592/871/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 40000498, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий своє клопотання погоджене з прокурором мотивує тим, що 07.02.2020 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, на належному йому на праві приватної власності автомобілі марки БМВ Х5 д.н.з. НОМЕР_1 прибув на територію автомобільної стоянки, що розташована позаду буд. 5 корп. 4/1 по проспекту Михайла Лушпи в м. Суми, де, реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, шляхом вільного доступу, дістав з салону свого автомобіля каністру з бензином та облив автомобіль марки Мазда д.н.з. НОМЕР_2 2008 року випуску, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , що спричинило його загорання. Внаслідок чого вогнем повністю знищено легковий автомобіль марки Мазда д.н.з. НОМЕР_2 .

Крім цього, внаслідок пожежі було пошкоджено автомобіль марки ДЕО Ланос д.н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований до узбіччя поблизу автомобіля марки Мазда д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав матеріального збитку ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисного знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

07.02.2020 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без застосуванням застави, вважає що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, через канцелярію суду 07.02.2020 надані заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_4 , в яких просять обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистої поруки або інший не пов`язаний з триманням під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, додатково зазначивши, що на даний час матеріали кримінального провадження не підтверджують наявність ризику, зазначеного в клопотанні, а саме можливість вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Просив клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що на момент розгляду клопотання підозра є необгрунтованою, хоча його підзахисний і вчинив дії по підпалу автомобіля, але пошкоджений автомобіль не зважаючи на те, що зареєстрований на потерпілу ОСОБА_7 є його власністю, оскільки придбаний під час шлюбу з ОСОБА_7 , ризики наведені прокурором, щодо переховування від органу досудового слідства, можливого впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження. ОСОБА_4 буде виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, не переховується, не має наміру впливати на свідка та потерпілого, сприяє проведенню досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив про відсутність ризиків, зазначених слідчим та прокурором. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши сторони кримінального провадження, осіб, які подали заяви про застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки та перевіривши надані докази, приходжу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №40000498, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 року за ч. 2 ст. 194 КК України.

07.02.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. 54-58).

07.02.2020 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання 01 год. 38 хв. (а.с. 28).

У відповідності з вимогами ч.ч. 1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпоряджені докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення у якому останньому повідомлено про підозру, зокрема підтверджуються:

- протоколом огляду місця події від 07.02.2020 за адресою: м. Суми, вул. Борова, 27;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом затримання підозрюваної особи у вчиненні кримінального правопорушення;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п. п. 1 - 5 ч. 1 вказаної норми права.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачений ч. 2 ст. 194 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який офіційно працює, є раніше не судимою особою, має сталі соціальні зв`язки, сім`ю, постійне місце проживання, позитивні характеристики.
ОСОБА_4 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.
Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.
Доведені прокурором обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, даний ризик є цілком виправданим, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, об`єктом якого є майно особи, може з метою зміни показань останньою здійснювати певний вплив на шкоду меті досудового розслідування.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику. Оцінюючи сукупність встановлених обставин, які визначені ст. 178 КПК України, останні свідчать, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Вирішуючи питання застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Суд враховує, що при обранні такого запобіжного заходу як особиста порука, наявність поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

Незважаючи на особисті, моральні та професійні якості осіб, які висловили бажання взяти на поруки підозрюваного, в даному випадку вони не є такими, що зможуть нівелювати існуючи ризики без шкоди для кримінального провадження.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та наявності встановлених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 ; не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає м. Суми; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику, за відсутності даних про негативний влив підозрюваного з його сторони на процес кримінального провадження.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, зокрема на строк не більше двох місяців.

Частиною 6 ст.181 КПК передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до статті 202 ч. 3 п. 2 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 180, 181, 193, 194, 196, 202, 206 209, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 40000498, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

В заявах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22.00 год. до 07.00 год. в межах строку досудового розслідування по 01 квітня 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати за кожною вимогою разом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

2) утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 ;

3) не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає м. Суми;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу та покладення обов`язків на підозрюваного по 01 квітня 2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Сумському відділу поліції ГУНП в Сумській області для негайної постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після проголошення вручити слідчому, підозрюваному, захиснику, прокурору.

На підставі ст. 535 ч. 4 КПК України слідчому повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Копія виготовлена з автоматизованої системи документообігу суду

Ухвала не набрала законної сили

Помічник судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_12

07.02.2020