ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6872/20
провадження № 1-кс/753/1631/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вивчивши заяв адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2020 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернувся до суду із даною заявою.

Вказуючи про те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 червня 2016 року у справі № 761/22950/16 було накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Надавши правову оцінку змісту поданої заяви, встановлено наступне:

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, порядок застосування якого регламентований ст. ст. 170 - 173 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Пункт 6 ч.1 нормативно - правовий акт № 4651 - VI від 13 квітня 2012 року ст. 3 КПК України визначає, що досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 від 13 квітня 2012 року ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту параграфу 1 нормативно - правовий акт № 4651 - VI від 13 квітня 2012 глави 24 КПК України визначено форми закінчення досудового розслідування, а саме: закриття кримінального провадження, звернення до суду із клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернення до суду із обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Пункт 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, з урахуванням зазначеного, повноваження слідчого судді розповсюджуються лише на період досудового розслідування.

Водночас, як вбачається з поданої заяиви, вироком Дарницького районного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року у справі № 7536/19231/17 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 367, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15, п. 6 , 13, ч. 2 ст. 115 КК України та загалом до довічного ув"язнення з конфіскацією майна та постановлено вирок.

В даному випадку, досудове розслідування було закінчено.

Виходячи з положень Конституції України, зокрема: ст. ст. 3, 8, 55 та ст. 9 КПК України, якими передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, тому слідчий суддя вважає можливим застосувати аналогію при застосуванні норм процесуального характеру (порядку розгляду справи) відповідно до Глави 26. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, а саме ст. ст. 304 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 174 КПК України питання скасування арешту вирішується судом одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. Тобто, питання про наявність підстав для скасування арешту майна повинен вирішувати суд, а не слідчий суддя, тому клопотання підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 3, 131, 170-174, 304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , про скасування арешту, - повернути.
Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: