Справа № 129/1856/13-к
Провадження по справі № 1-кп/129/1/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2020 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000234 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копіївка Тульчинського р-ну Вінницької обл., жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 24.01.2014 р. Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки та звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України; 21.01.2016 р. тим же судом за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 19.10.2018 р. Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком 3 роки; вироком Ладижинського міського суду від 9.01.2019 р. за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ст. 70,75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з іспитовим строком три роки- у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

установив:

20.11.2012 року близько о 19 год. 45 хв. ОСОБА_4 разом із особою, провадження відносно якої закрито, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не території будівництва дев`ятиповерхового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , вчиняли порушення громадського порядку, - виражалися нецензурною лайкою, агресивно поводились, вимагали заробітної плати. Після чого, задля припинення порушення громадського порядку, на вказаний вище об`єкт будівництва прибула слідчо-оперативна група Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області в складі оперуповноваженого капітана міліції ОСОБА_6 , дільничного інспектора капітана міліції ОСОБА_7 та водія-міліціонера старшого сержанта міліції ОСОБА_8 . На зауваження та прохання працівників міліції припинити порушення громадського порядку і проїхати з ними до відділення Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області для з`ясування усіх обставин вчиненого ними правопорушення, належним чином не відреагували, відмовилися виконати їх законні вимоги, вчинили опір, який виразився в тому, що ОСОБА_4 разом із особою, провадження відносно якої закрито, почали шарпати за формений одяг правоохоронців, висловлювалися в їхню адресу нецензурною лайкою, погрожували звільненням з роботи, штовхали, намагаючись уникнути законного затримання, відбивалися руками та ногами. Вчиняючи активний фізичний опір, ОСОБА_4 схопив руками за формений одяг дільничного інспектора ОСОБА_7 , почав шарпати, відірвав кріплення лівого пагону та частково відірвав лівий рукав зимової куртки форменого одягу, згодом схопив ОСОБА_7 руками за шию та стискав пальці навколо шиї, заподівши останньому легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, у вигляді садни на задній поверхні шиї. В приміщенніЛадижинського МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 продовжував агресивно себе поводити, під час складання адміністративних протоколів в присутності понятих погрожував оперуповноваженому капітану міліції ОСОБА_6 , дільничному інспектору капітану міліції ОСОБА_7 , а також їх родинам, фізичною розправою, виражався відносно них нецензурною лайкою, що принижувало людську честь та гідність працівників правоохоронного органу.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються:

- за ч.2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків;

- за ч.2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся, суду дав показання про те, що він 20.11.2012 року близько о 19 год. 45 хв. разом із особою, провадження відносно якої закрито, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не території будівництва дев`ятиповерхового будинку в АДРЕСА_2 виражалися нецензурною лайкою, агресивно поводились, вимагали заробітної плати за свою роботу; на зауваження та прохання працівників міліції припинити порушення громадського порядку і проїхати з ними до відділення відмовилися виконати їх законні вимоги, вчинили опір, а саме він разом із особою, провадження відносно якої закрито, почали шарпати за формений одяг правоохоронців, висловлювалися в їхню адресу нецензурною лайкою, погрожували звільненням з роботи, штовхали, щоб уникнути законного затримання, відбивалися руками та ногами. Вінсхопив руками за формений одяг дільничного інспектора ОСОБА_7 , почав шарпати, відірвав кріплення лівого пагону та частково відірвав лівий рукав зимової куртки форменого одягу, згодом схопив ОСОБА_7 руками за шию та стискав пальці навколо шиї, заподівши йому легкі тілесні ушкодження на шиї.Коли приїхали у відділок, він, ОСОБА_4 , продовжував агресивно себе поводити, під час складання адміністративних протоколів в присутності понятих погрожував оперуповноваженому ОСОБА_6 , дільничному ОСОБА_7 та їх родинам фізичною розправою, виражався відносно них нецензурною лайкою, принижуючи їх людську честь та гідність.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом, з урахуванням підтриманого всіма учасниками клопотання прокурора, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого повністю відповідають обставинам справи, викладеним в обвинувальних актах.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66,67 КК України пом`якшуючі та обтяжуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , обтяжуючими покарання обставинами суд визнає скоєння злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та правдиві показання, відсутність у потерпілих будь-яких претензій до обвинуваченого, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання; також суд враховує, що скоєні ОСОБА_4 злочини є невеликої і середньої тяжкості стосовно ст. 12 КК України, а також прохання потерпілих суворо обвинуваченого не карати.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо, призначивши йому покарання з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України у виді обмеження волі. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 9.01.2019 р., яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ст. 70,75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з іспитовим строком три роки, виконується самостійно.
Судові витрати у виді вартості трасологічної експертизи № 414-Т від 8.01.2013 р. 392,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Строк відбуття покарання рахувати з дня попереднього ув`язнення ОСОБА_4 25.11.2019 р., в строк відбуття покарання зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) строк попереднього ув`язнення: з 25.11.2019 р. до дня набрання цим вироком законної сили відповідно до співвідношення день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до п.б ч.1 ст. 72 КК України перевести менш суворий вид покарання в більш суворий, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі; на день винесення вироку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 становить 213 днів, що дорівнює 426 дням позбавлення волі, 852 дням обмеження волі (2 роки 4 місяці 12 днів).

Керуючись ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, і призначити покарання:

- за ч.2 ст. 342 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців;

- за ч.2 ст. 345 КК України - у виді обмеження волі на строк два роки чотири місяці.

За правилами ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк два роки чотири місяці.
Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 9.01.2019 р., яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 162, ст. 70,75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з іспитовим строком три роки, виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання рахувати з дня попереднього ув`язнення ОСОБА_4 25.11.2019 р., в строк відбуття покарання зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) строк попереднього ув`язнення: з 25.11.2019 р. до дня набрання цим вироком законної сили відповідно до співвідношення день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до п.б ч.1 ст. 72 КК України перевести менш суворий вид покарання в більш суворий, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі; на день винесення вироку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 становить 213 днів, що дорівнює 426 дням позбавлення волі, 852 дням обмеження волі (2 роки 4 місяці 12 днів).

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання за цим вироком на підставі ч.5 ст.72 КК України, оскільки на день винесення вироку він повністю відбув призначене йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки чотири місяці.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати, звільнити його з-під варти із залу суду.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у виді вартості трасологічної експертизи № 414-Т від 8.01.2013 р. в розмірі 392,00 грн.

Речові докази: зимову формену куртку залишити потерпілому ОСОБА_7 , конверт з DVD -диском із відеозаписом залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: