В И Р О К
25.03.2020 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 від 15.06.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 у травні 2014 року був мобілізований на військову службу та в складі збройних формувань України перебував в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької області, де під час патрулювання в районі м.Новоазовськ Донецької області наприкінці літа 2014 року він знайшов у лісосмузі патрони калібру 5,45 мм в кількості 31 шт. Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету придбання боєприпасів, незаконно привласнив вказані знайдені ним патрони. Розуміючи, що дані патрони належать до бойових припасів, ОСОБА_4 незаконно перевіз додому та тривалий час зберігав 31 патрон калібру 5,45 мм за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним п.21 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, та Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 року №576. В подальшому, 15.06.2019 року під час огляду гаражного приміщення будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 31 патрон калібру 5,45 мм, які згідно висновку судової експертизи зброї від 21.06.2019 року №224 є бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї автоматними патронами калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова ("АК-74", "РПК-74"); дані патрони придатні для стрільби, 6 патронів виготовлені на заводі в м.Ульяновськ, 1989 року випуску, 25 патронів виготовлені в м.Луганськ, 1980 року випуску.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, у травні 2014 року він був мобілізований до зони проведення АТО. Наприкінці літа 2014 року в боях за м.Новоазовськ Донецької області під час зіткнення його взводу із збройним сепаратистським формуванням у лісосмузі в останніх було захоплено боєприпаси, зокрема патрони до автомату Калашникова, які серед інших його бійців він помістив до свого спорядження. Після цієї збройної сутички частина невикористаних патронів залишилася у його обмундируванні, в якому він спішно вирушив у короткострокову відпустку додому через аеропорт в м.Маріуполь, забувши про наявні у нього із собою боєприпаси. Вдома привезені із собою патрони сховав у сараї та нікому про них не повідомляв, у тому числі працівникам поліції, побоюючись, що його можуть піддати кримінальному покаранню. В середині червня 2019 року працівники поліції провели огляд сараю у його будинковолодінні, під час чого виявили та вилучили сховані там ним автоматні патрони. Погодився з висновком експерта щодо кількості та найменування вилучених у нього боєприпасів. Визнав, що особисто він не мав дозволу на їх носіння та зберігання поза зоною бойових дій. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які ним визнано добровільно, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.263 КК України.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.63); за місцем проживання він характеризується позитивно (а.к.п.62); має на утриманні малолітню дитину (а.к.п.61); на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебував (а.к.п.59,60), є учасником бойових дій та має бойове поранення; згідно власних пояснень наразі офіційно не працевлаштований.
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, його участь у бойових діях та отримання бойового поранення, а також наявність на його утриманні малолітньої дитини слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.
Згідно висновків досудової доповіді від 05.11.2019 року, складеної Жмеринським міськрайонним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства, визначено за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, що не становитиме високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Застережено, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду, у випадку вирішення судом можливості звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покласти на останнього обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу пробації (а.с.42-44).
Таким чином, з урахуванням встановлення в ході судового розгляду обставин, що пом`якшують покарання, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який характеризується виключно позитивно, а кримінальне правопорушення, яке становило суттєву потенційну суспільну небезпеку, вчинив перше, судом визначається необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також з метою попередження вчинення ним нових правопорушень призначити ОСОБА_4 передбачене санкцією вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність покарання у виді позбавлення волі, не вбачаючи у даному випадку підстав застосування вимог ст.69 КК України, що є правом, а не обов`язком суду.
Водночас, приймаючи до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, та за відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також з огляду на висновок органу пробації, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку. При цьому суд визначає таким, що не підлягає застосуванню відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запропонований органом пробації обов`язок не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу пробації, який не підлягає зворотньому застосуванню в часі щодо кримінальної відповідальності за даний злочин, початок вчинення якого передує даті набрання 08.10.2016 року чинності положеннями п.2 ч.3 ст.76 КК України, власне якими передбачений такий додатковий обов`язок.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази, а саме 21 патрон калібру 5,45х39 мм та 10 гільз від патронів калібру 5,45х39 мм, які зберігаються в УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області, підлягають знищенню (а.к.п.56,57,58).
Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 628,04 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а.к.п.50).
Відомостей про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вставновлено.
Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не представлено.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: 21 патрон калібру 5,45х39 мм та 10 гільз від патронів калібру 5,45х39 мм, які зберігаються в УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 628 гривень 04 копійки.
Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з урахуванням вимог ст.349 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1