Справа № 548/2394/19
Провадження №1-кп/548/58/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року Хорольський районний суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей Хорольської РДА ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушатичі Старосамбірського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, такого, що не має неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні, такого, що не має пільгових статусів та інвалідності, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Березовиці, Ів`євського району Гродненської області, Білорусь, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, такого, що не має неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має інвалідності, раніше не судимого,

кожного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , 09 жовтня 2019 року близько 01 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прийшли до двору поблизу багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де побачили автомобіль марки ВАЗ 2103 синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій спільний злочинний намір на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_11 виконуючи вказівку обвинуваченого ОСОБА_6 , розбив цеглиною скло водійських дверей, що дало змогу відкрити двері автомобіля з середини, після чого проникли в салон вищевказаного автомобіля, де в подальшому, перебуваючи в салоні цього транспортного засобу, вирвавши проводи контактної групи із замка запалення, по черзі, шляхом перемикання проводів намагалися завести двигун автомобіля, щоб мати можливість привести автомобіль в рух, проте не довели злочин до кінця, так як були затримані на місці вчинення злочину працівникам поліції, не вчинивши всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєному злочині визнав повністю, надав в судовому засіданні зізнавальні свідчення, які співпадають з обставинами кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті та повністю співпадають з показаннями допитаного в суді обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 . У вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєному злочині визнав повністю, в судовому засіданні надав зізнавальні свідчення по інкримінованому йому епізоду злочинної діяльності, які співпадають з обставинами кримінального правопорушення, викладеному в обвинувальному акті та повністю співпадають з показаннями допитаного в суді неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 . У вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати.

Виходячи з того, що обвинувачені свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю, в суді заявили, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, вони не мають, ніякі обставини не оспорюють, тому як обвинувачені та їх захисники та законні представники, так і прокурор та потерпілий вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень цим обвинуваченим та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинувачених, потерпілого, законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_9 , частковим дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, проведених експертиз, та відомостей, які характеризують особу кожного з обвинувачених.

Суд вважає кваліфікацію злочинних дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вірною, так як цей обвинувачений за попередньою змовою з неповнолітнім на час вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , 09 жовтня 2019 року близько 01 год. 30 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на територію двору багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де діючи узгоджено, розбив віконне скло, через яке відкрив двері автомобіля з середини, проникли до салону де шляхом перемикання проводів контактної груп замка запалення, намагалися завести двигун та здійснити рух, належним потерпілому ОСОБА_4 автомобілем марки ВАЗ 2103 синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , про те не довели злочин до кінця, так як були затримані на місці вчинення злочину працівникам поліції, не вчинивши всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину.

Суд вважає кваліфікацію злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вірною, так як цей обвинувачений за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , 09 жовтня 2019 року близько 01 год. 30 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на територію двору багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де діючи узгоджено, розбивши віконне скло, проникли до салону де шляхом перемикання проводів контактної груп замка запалення, намагалися завести двигун та здійснити рух, належним потерпілому ОСОБА_4 автомобілем марки ВАЗ 2103 синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , про те не довели злочин до кінця, так як були затримані на місці вчинення злочину працівникам поліції, не вчинивши всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання кожному з обвинувачених.

Обставинами, що пом`якшують покарання кожного з обвинувачених, суд враховує щире каяття вчинення злочину неповнолітніми, повне відшкодування спричинених злочином збитків, а відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ще й активне сприяння розкриттю злочину,

Обставиною, що обтяжує покарання кожного з обвинувачених суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид та міру покарання відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує те, що ці обвинувачені інкримінований їм злочин вчинили в неповнолітньому віці, щиро розкаялися у вчиненому, позитивну характеристику кожного із обвинувачених, даних про особу кожного із обвинувачених, які мають молодий вік, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, повністю відшкодували спричинену злочинними діями шкоду, на переконання суду ці обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинувачених при призначенні покарання положень ст. 69 КК України та призначення їм за вчинене покарання нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією ст. 289 ч.2 КК України, обравши обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі на певний строк, застосувати до обвинувачених ст. 75, а до неповнолітнього обвинуваченого ст.. 104 КК України звільнивши їх від покарання з випробуванням, встановивши обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд, з урахуванням фактичних обставин справи, об`єкту злочинного посягання, розміру спричиненої майнової шкоди, стадії на якій злочинне посягання було припинено, враховуючи майновий стан обвинувачених, вважає недоцільним застосовувати до цих обвинувачених додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таке покарання на думку суду, буде домірним вчиненому обвинуваченими злочину, необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації цих обвинувачених, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ними нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті покарання.

В рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 витрати на проведення судово-автотоварознавчої експертизи в рівних частинах.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176 179, 369 371, 373 376КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та із застосуванням ст.. 69 КК України, призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 у період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та із застосуванням ст.. 69 КК України, призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 у період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави по 471 грн. 03 коп. витрат на проведення експертизи.

Речові докази по справі у вигляді:

-автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_4 залишити цьому потерпілому, як його власність, скасувавши арешт майна накладений ухвалою суду від 10.10.2019 року ( справа № 548/2131/19, провадження № 1-кс/548/995/19).

-мобільного телефону «Bravis» з двома сім картами «Водафон та Кивстар», що знаходиться на зберіганні в камері речовх доказів Хорольського ВП ГУПН в Полтавській області повернути ОСОБА_12 , як його власність, скасувавши арешт майна накладений ухвалою суду від 10.10.2019 року ( справа № 548/2131/19, провадження № 1-кс/548/994/19).

-слідів пальців рук на двох липких стрічках залишити в матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору.

Копію вироку суду, не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового розгляду, що не були присутні при його проголошенні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювались.

Головуючий