КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0006616 за апеляційними скаргами заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні подали апеляційні скарги, в яких просять вирок суду в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що існують ризики переховування ОСОБА_6 від суду, про що свідчить, що обвинувачений жодного разу до суду протягом тривалого терміну не з`являвся, за місцем проживання не мешкає, був оголошений у розшук, а також, враховуючи, що раніше ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності та належних висновків для себе не зробив, існує ризик продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та ризик переховування від суду.

Вислухавши позицію захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи про те, що ОСОБА_6 проживає за місцем проживання, має на утриманні малолітніх дітей, страждає на ряд хронічних тяжких захворювань, в період часу, коли був оголошений в розшук, перебував у лікарні, що до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту; дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів справи кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційними скаргами прокурорів надійшло до апеляційного суду 6 лютого 2018 року (ас. 74 т.1).
Обвинувачений ОСОБА_6 , який повідомлявся про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, з невідомих причин до суду не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Проте, його явка є обов`язковою, оскільки в апеляційних скаргах прокурорів порушується питання про погіршення його становища.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що 5 квітня 2018 року ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту. Вирок набрав законної сили 25 травня 2018 року. 13 червня 2018 року направлений для відбування покарання до ДУ «Черкаська ВК (№ 62)» (ас. 107 т.1).
У подальшому, після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, обвинувачений ОСОБА_6 , повідомлений про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з`являвся, про причини неявки не повідомляв.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 , явка якого є обов`язковою, оскільки в апеляційних скаргах прокурора порушується питання про погіршення його становища, протягом тривалого часу в судові засідання суду апеляційної інстанції не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Неодноразово застосований привід обвинуваченого до суду позитивних результатів не дав, оскільки місце перебування обвинуваченого неможливо встановити.
У подальшому за клопотанням прокурора ухвалою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року оголошено розшук обвинуваченого.
12 лютого 2020 року обвинувачений ОСОБА_6 затриманий та ухвалою Київського апеляційного судуобвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з наявними у кримінальному провадженні відомостями, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, обвинувачений переховувався від суду та був оголошений у розшук. З урахуванням зазначений обставин, з огляду на майновий та сімейний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, колегія суддів доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення, оскільки існують ризики, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, переховуватись від суду та перешкоджати здійсненню апеляційного провадження, і вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Посилання захисника на стан здоров`я обвинуваченого, наявність у останнього на утриманні малолітніх дітей, як на підставу для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки будь-яких застережень щодо неможливості перебування обвинуваченого за станом здоров`я в умовах СІЗО матеріали справи не містять, як і не містять достовірних даних про працевлаштування обвинуваченого, перебування у нього на утриманні обвинуваченого малолітніх дітей, і таких відомостей не надано і стороною захисту.

Керуючись ст. 376, 405 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 31 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ _____________________________ __________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3