Справа № 159/45/20
Провадження № 1-кп/159/143/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002261 від 08.12.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Бровари Київської області, одруженого, не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0004344 від 12.04.2017 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України, повторно, 07 грудня 2019 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні автомийки «Comfort», що в м.Ковелі по вул.Тараса Шевченка, 1а, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав пилосос марки Karcher - PUZZI 10/1, вартістю 13 980 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в повторному таємному викраденні чужого майна ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні суду надано угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

За умовами вказаної угоди обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення. Потерпіла констатувала відсутність претензій майнового характеру до обвинуваченого.

Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив існування обставин за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся у вчиненому, просив затвердити надану суду угоду про примирення з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду добровільність досягнутого з обвинуваченим примирення та відсутність щодо останнього претензій майнового характеру.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного:

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди ( ч.3 ст.474 КПК).

Відповідно до ст.468, ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, для обвинуваченого відповідає положенням ст.ст.50,65 КК України та визначена в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності.

Міра покарання визначена сторонами з урахуванням особи обвинуваченого, який вважається раніше не судимим, однак оголошений в розшук в межах іншого кримінального провадження, прийняті до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, яке виразилось у поверненні потерпілій викраденого майна, врахована відсутність обтяжуючих покарання обставин та обґрунтовано прийнято рішення про міру покарання у виді арешту.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 09 грудня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою починаючи з 09 грудня 2019 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання, особи обвинуваченого, з метою забезпечення виконання вироку, суд на підставі ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили, вважає необхідним залишити без змін.
Керуючись статтями 314, 468, 469, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 21 січня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002261 від 08.12.2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 09.12.2019 року.

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під вартою за правилами одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази у справі : пилосос марки Karcher - PUZZI 10/1, - залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення,а обвинуваченим, який перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1