Справа № 681/71/20
УХВАЛА

"11" лютого 2020 р. Полонський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , та його законного представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 та їх адвоката ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному 28 серпня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000427 щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

Під час підготовчого судового засідання, потерпілими ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 та їхніми законними представниками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно, було подано цивільні позови до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на суму 117304грн. та 166760,54грн.

Разом з цим адвокатом потерпілих ОСОБА_8 було заявлено клопотання про забезпечення даних позовів шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно із забороною відчуження, яке належить обвинуваченому ОСОБА_9 .

Прокурор щодо заявленого клопотання поклався на думку суду.

Потерпілі та їх законні представники підтримали дане клопотання.

ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти даного клопотання, з посиланням на те, що у нього відсутнє будь-яке рухоме і нерухоме майно.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.ч.1, 2 .ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ НОМЕР_1 /pravo1/ НОМЕР_2 .html?pravo=1#1311" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання вироку суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів цивільних позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, оскільки стосується суті спору, з метою забезпечення позову, суд вважає за необхідне накласти арешт на все не рухоме та рухоме майно, яке належить ОСОБА_9 в межах суми (ціни позову 166760,54грн + 117304грн) = 284064грн.54коп. та заборону на його відчуження.
Керуючись ст.170 КПК України, суд
постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Накласти арешт на все не рухоме та рухоме майно, яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в межах суми (ціни позовів) 284064грн.54коп. та заборонити його відчуження.
Копію ухвали для негайного виконання направити в Полонський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницької області.
Роз"яснити, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1