САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/721/20
Провадження № 1-кп/726/92/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0000142 від 20.04.20120 по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , працюючого водієм ТОВ «Денисівка», із неповною середньою освітою, раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 19.04.2020 року, близько 21:30 години, знаходячись на території спільного подвір`я багатоквартирного будинку, що розташоване по АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , переслідуючи мету умисного заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, наніс декілька ударі твердим тупим предметом в область голови та по руках останнього, в наслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна в скроневій ділянці зліва, в тім`яно-скроневій ділянці справа у кількості 2-х, синців по передньо-внутрішній поверхні в середній та верхній третині правого передпліччя, по тильній поверхні лівої кисті з переходом на задню поверхню нижню третину та внутрішню поверхню середню третину лівого передпліччя, що згідно висновку експерта № 325 екс від 06.05.2020 відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному спричиненні легкої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, а саме, що він 19.04.2020 року близько 21.30 год., перебуваючи на подвір`ї багатоквартирного будинку, що розташоване в АДРЕСА_3 , у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 в ході якого він умисно заподіяв йому легкої тяжкості тілесні ушкодження. Також зазначив, що у скоєному щиро розкаюються та просив суворо його не карати. Що стосується цивільного позову, то він його не визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що 19.04.2020 року близько 21.30 год., перебуваючи на подвір`ї багатоквартирного будинку, що розташоване в АДРЕСА_3 , у нього з ОСОБА_4 виник конфлікт в ході якого обвинувачений наніс йому декілька ударів в область обличчя, чим спричинив йому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Просить суд покарати обвинуваченого ОСОБА_4 на розсуд суду. Пояснив суду, що заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі та просив суд стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн., матеріальну шкоду в сумі 628,63 грн., судові витрати по справі.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що його рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легкої тяжкості тілесного ушкодження, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, також суд бере до уваги думку потерпілого, щодо міри покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого та вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та він заслуговує на покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

У відповідності до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Щодо вирішення питання визначення розміру моральної шкоди, судом враховується те, що як вказано у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, у п. 3 вказаної Постанови зазначається: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена Постанова Пленуму в п.9 та ч.3 ст.23 ЦК України визначають: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи все вищевикладене, те, що по кримінальному провадженню доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України і внаслідок його дій потерпілому ОСОБА_5 завдано моральні та фізичні страждання, порушено нормальні життєві зв`язки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 гривень підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5 000 гривень.

Що стосується позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди, вона підлягає задоволенню в повному об`ємі, а тому суд приходить до висновку, що слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 628, 63 коп.

Також суд вважає, що розмір заявлених потерпілим витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому суд приходить до висновку, що з обвинуваченого на користь потерпілого необхідно стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази, а саме: а саме DVD R диск із відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження;

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнову шкоду в розмірі 628,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст. 473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1