ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 216/3802/17
Провадження № 1-кп/210/155/19

"23" грудня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000407, за зміненим обвинуваченням, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 06 квітня 2018 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі, без конфіскації усього особисто йому належного майна;

2) 03 липня 2019 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 187 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України, до покарання у вигляді 05 років 01 місяця позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року, вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, змінено в частині призначеного покарання. Вважається засудженим за ст.ст.185 ч.3, 187 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України, до покарання у вигляді 05 років 01 місяця позбавлення волі,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 19 травня 2017 року, у вечірній час доби, зустрівшись біля вул. Вахтангова, що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зі своїм товаришем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали кримінального провадження відносно котрого виділені в окреме провадження ухвалою суду від 30 травня 2019 року, у зв`язку з його розшуком, домовились скоїти крадіжку чужого майна, таким чином вступивши в злочинний зговір, направились у пошуках підходящого будинку. Знаходячись у провулку Аджарського біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, перелізли через паркан вказаного домоволодіння та переконавшись у відсутності власника, а також свідків та очевидців, ОСОБА_9 , попередньо узявши з собою викрутку, за допомогою якої, шляхом віджиму металопластикової вхідної двері, разом з ОСОБА_7 проникли до приміщення вищевказаного будинку, звідки таємно викрали майно, належне ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Prestigio», модель «РАР4055 DUO», вартістю 949,67 гривень; «Xiaomi Mi Power Bank 16000 mAh», вартістю 293,67 гривні: планшетний ПК «iPad4» MD527TA/A, 64 Gb, вартістю 8 466,67 гривень; грошові кошти у сумі 60 000,00 гривень; 10 000,00 доларів США, які відповідно до офіційного курсу гривні встановлені Національним банком України станом на 19 травня 2017 року становлять 263 930,00 гривень та 1 000,00 євро, які відповідно до офіційного курсу гривні встановлені Національним банком України станом на 19 травня 2017 року становлять 29 370,00 гривень, а також майно, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: жорсткий диск «Transcend», моделі «StoreJet 25М3 1ТВ TS1TSJ25M3B», вартістю 1 333,33 гривні; велосипедний комп`ютер «Sun Ding SD-563A», вартістю 221,67 гривня; лом золота 750 проби, вагою 2г, вартістю 1 436,00 гривень, годинник фірми «Kolber GENEVE» з ремінцем темно-коричневого кольору, визначити вартість якого згідно висновку експерта №37/12.1/407 від 09 серпня 2017 року неможливо, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядились майном за власним розсудом.

Таким чином, сумісними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 353 270,00 гривень, а потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 2 991,00 гривня.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі та розповів про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного злочину, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам. Зазначив, що дійсно в травні 2017 року, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 проникли до приміщення будинку АДРЕСА_2 . Двері до будинку відкрили викруткою, котру знайшли по дорозі. Вдома нікого не було. З будинку вони викрали майно, перераховане в обвинувальному акті. Мобільний телефон та лом золота вони здали до ломбарду, гроші програли в ігрових автоматах, планшет викинули в річку. Вказував на те, що крадіжку вчинив в силу відсутності грошових коштів, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Заявлений потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 цивільний позов визнав повністю.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 при розгляді справи присутніми не були, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, кожен окремо надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, за участі їх представника.

Представник потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , - адвокат ОСОБА_12 , при розгляді справи також присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлений потерпілими цивільний позов підтримав, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 просив призначити в межах санкції статті, за котрою він обвинувачується.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ст.349 ч.3 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_7 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, від вчинення котрого є потерпілі, матеріальні збитки відносно потерпілого ОСОБА_10 відшкодовано частково, шляхом повернення викраденого майна, майнові збитки відносно потерпілого ОСОБА_10 не відшкодовано повністю, провину визнав повністю, визнав заявлений потерпілими цивільний позов, до взяття під варту не працював, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-психіатра, та лікаря-нарколога, не перебував, та не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно, раніше судимий, однак, на час вчинення інкримінованого злочину вважався таким, що не має судимостей.

Згідно досудової доповіді, складеної Центрально-Міським РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, орган пробації дійшов висновку, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, обвинувачений ОСОБА_7 може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_7 обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_7 обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст.185 ч.4 КК України, у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, суд вважає за доцільне врахувати вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, змінений в частині призначеного покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових злочинів.

Потерпілому ОСОБА_10 кримінальним правопорушенням завдано матеріального збитку на загальну суму 353 270,00 гривень, котрий відшкодовано частково на суму 949,67 гривень, шляхом повернення викраденого майна. Заявлено цивільний позов.

Потерпілому ОСОБА_11 кримінальним правопорушенням завдано матеріального збитку на загальну суму 2 991,00 гривня, котрий не відшкодовано у повному обсязі. Заявлено цивільний позов.

Що стосується цивільного позову потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає за необхідне задовольнити його виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.128 ч.1 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, враховуючи надані докази, повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 позовних вимог, заявлений цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягає задоволенню.

Стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілих повністю заявлені збитки, суд виходить із того, що вина ОСОБА_9 на даний час вироком суду не встановлена, та матеріали кримінального провадження відносно нього виділені в окреме провадження ухвалою суду від 30 травня 2019 року, у зв`язку з його розшуком. Також судом враховано визнання позову повністю ОСОБА_7 , а подальше питання щодо їх розподілу повинно бути в подальшому вирішено в порядку виконання вироку суду, з урахуванням результатів розгляду справи відносно ОСОБА_9 .

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_7 , в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/407 від 09 серпня 2017 року, у розмірі 790,96 гривень.

Стягуючи з ОСОБА_7 повністю витрати за проведення вказаної експертизи, суд виходить з тих же міркувань, що й стягуючи з нього повністю заявлені потерпілими збитки.

При цьому, питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 витрат на залучення експертів для проведення: судово-дактилоскопічної експертизи №30/4.1-910 від 14 квітня 2017 року; балістичної експертизи №30/3.1/1609 від 20 червня 2017 року; балістичної експертизи №30/3.1/1608 від 29 червня 2017 року, суд не вирішує, оскільки вони не стосуються дій, котрі інкримінуються ОСОБА_7 , та стосуються обставин вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження відносно котрого виділені в окреме провадження ухвалою суду від 30 травня 2019 року, у зв`язку з його розшуком, та повинно бути вирішене при розгляді справи відносно останнього.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

При цьому, суд вважає за доцільне вирішити питання в частині долі речових доказів, лише щодо велосипедного спідометру синього кольору «Sun Ding», оскільки всі інші речові докази стосуються вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , та/або були вилучені при проведенні обшуку у гаражі, котрий належить останньому, а тому дане питання повинно бути вирішено за результатами розгляду справи відносно нього.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скінчилася, інший запобіжний захід відносно останнього в рамках даного кримінального провадження, не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 продовжити рахувати з дня фактичного затримання, в порядку виконання вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, - адвоката ОСОБА_8 про зарахування в строк відбуття покарання час тримання під вартою, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», та котрий втратив чинність з 21 червня 2017 року в силу набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 червня 2017 року за №2046-VIII.

Згідно ст.72 ч.5 КК України, в редакції вказаного вище Закону, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ст.72 ч.5 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ст.5 ч.2 КК України не допускається.

Таким чином, у обвинуваченого ОСОБА_7 по даній справі відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахування в термін покарання згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), оскільки дія обраного відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скінчилася, запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою по даному провадженню не обирався, останній тимчасово залишений за судом на час розгляду даної справи згідно ухвали суду від 09 липня 2019 року, оскільки раніше засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, змінений в частині призначеного покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, поглинути менш суворе покарання призначене за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 05 (п`яти) років 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання продовжити рахувати з дня фактичного затримання, в порядку виконання вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, - 353 270,00 гривень (триста п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.), та в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 80 000,00 гривень (вісімдесят тисяч гривень 00 коп.), а всього, - 433 270,00 гривень (чотириста тридцять три тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, - 2 991,00 гривню (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто одну гривню 00 коп.), та в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 20 000,00 гривень (двадцять тисяч гривень 00 коп.), а всього, - 22 991,00 гривню (двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дну гривню 00 коп.).

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№4, том №2, а саме: велосипедний спідометр синього кольору «Sun Ding», розміром 5х3см; мобільний телефон «iPhone», model: НОМЕР_1 , сірого кольору; мобільний телефон «Lenovo A-7000-a», котрі згідно квитанції №492 від 14 червня 2017 року, знаходяться в камері схову речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи №37/12.1/407 від 09 серпня 2017 року, у розмірі 790,96 гривень, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті, справа №216/3802/17, провадження №1-кп/210/155/19.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому, його захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1