Справа № 473/1260/20
Номер провадження1-кп/473/215/2020
ВИРОК
іменем України

"06" травня 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000445 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Казахстану, Кустанайської області, Ленінського району, село Ленінське, українець, громадянин України, із професійно-технічною освітою, тимчасово не працює, проте має офіційний статус безробітного, не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2020 року близько 11:00 години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебував на території подвір`я за спільним місцем мешкання, яке розташоване в АДРЕСА_1 . В ході раптово виниклої сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у обвинуваченого виник умисел, спрямований на заподіяння їй тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи позаду ОСОБА_5 , схопив її за плечі та повалив на землю. Після чого, своєю рукою умисно завдав один удар в область лівої частини обличчя ОСОБА_5 та закрив своєю рукою їй рота, щоб вона не могла покликати на допомогу, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді суцільного крововиливу в ділянці лівої щоки, виличній ділянці зліва, в ділянці нижнього повіка лівого ока.
Після чого, за допомогою своїх рук ОСОБА_4 почав штовхати ОСОБА_5 до приміщення вказаного будинку, в ході чого наніс декілька ударів останній в область верхньої частини її спини, стегон та обох рук, чим спричинив їй крововиливи в пахвинній ділянці справа та внутрішній поверхні правого плеча, в ділянці лівого плеча, в нижній третині внутрішній поверхні, на згинальній поверхні лівого плечового суглобу, в підлопатковій ділянці справа та на правій сідниці. Спричинені ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
06 травня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 510 гривень.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд враховує, що відповідно до ч.1 п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України; обвинувачений вказав, що повністю визнає свою вину за пред`явленим обвинуваченням, цілком розуміє характер обвинувачення, згоден з видом та розміром покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення.
Потерпіла та обвинувачений підтримали затвердження угоди на визначених в ній умовах. Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, а для потерпілої - позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним; відсутні обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, правова кваліфікація діям ОСОБА_4 надана вірно за ч.1 ст.125 КК України; покарання, запропоноване сторонами, узгоджено у межах санкцій ч.1 ст.125 КК України, відповідає положенням загальної частини Кримінального кодексу України.
Цивільний позов, судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 06 травня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 510 (п`ятсот десять) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1