Номер провадження: 11-сс/813/55/20
Номер справи місцевого суду: 511/2388/19 1-кс/511/851/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.12.2019 р. про застосування відносно:

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- тимчасового арешту строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_12 та застосовано відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасовий арешт строком на 40 діб з моменту фактичного затримання, тобто з 15.12.2019 р., до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації із його утримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». У разі ненадходження запиту про видачу ОСОБА_10 звільнити останнього з-під варти після закінчення строку тимчасового арешту.

Мотивуючи прийняте рішення про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_10 , слідчий суддя зазначив, що, відповідно до матеріалів провадження, останній на території Російської Федерації притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК РФ (незаконний обіг наркотичних засобів у великому розмірі), відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк до 10 років, постановою Таганського райсуду м. Москви від 18.09.2017 р. відносно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його екстрадиції строком на 2 місяці, з 18.09.2017 р. значиться у міжнародному розшуку, правоохоронні органи РФ підтвердили розшук останнього та висловили прохання арештувати зазначену особу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною з огляду на те, що слідчий суддя залишив поза увагою, що в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що 15.12.2019 р. в`їхав з Республіки Молдови до України на законних підставах, маючи при собі гостьове запрошення, на території РФ притягується до кримінальної відповідальності з метою тиску на його матір та відібрання її торговельного бізнесу, одразу ж після затримання письмово звернувся до ГУДМС в Одеській області з проханням надати йому статус біженця або притулок.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити ОСОБА_10 з-під варти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 р. передбачено, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Частинами 3 та 4 статті 583 КПК України передбачається, що прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію); 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого; 4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).
Положеннями ч. 1 ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 р. передбачено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

З матеріалів провадження вбачається, що, згідно відповіді на запит Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ за вих. №1P/15040/19/C99/38134/SD6/13/3 від 15.12.2019 р. (а.с. 6), громадянин РФ ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Росії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 228 КК РФ незаконне зберігання наркотичних речовин.

При цьому, ОСОБА_13 був затриманий 15.12.2019 р. о 15:10 год. в пункті пропуску «Кучурган» (а.с. 7-10).

Окрім того, з матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановою слідчого СВ ВМВС Росії по Таганському району м. Москви ОСОБА_14 від 30.01.2017 р. був притягнутий в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК РФ (а.с. 22), постановою оперуповноваженого ВМВС Росії по Таганському району м. Москви ОСОБА_15 від 24.08.2017 р. був оголошений в міжнародний розшук (а.с. 29-30) та постановою Таганського райсуду м. Москви від 18.09.2017 р. відносно ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту його екстрадиції на територію РФ або з моменту затримання на території РФ (а.с. 27-28).

При цьому, НЦБ Інтерполу в РФ підтвердив факт розшуку ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) на території РФ та висловив прохання заарештувати останнього задля забезпечення його подальшої екстрадиції до Російської Федерації (а.с. 26).

Що стосується тверджень захисника про те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_10 на території РФ була сфабрикована, йому неодноразово погрожували та він звернувся до ГУДМС в Одеській області з проханням надати йому статус біженця або притулок, апеляційний суд оцінює такі твердження критично, оскільки стороною захисту жодних підтверджень зазначеному факту надано не було.

Більш того, питання законності кримінального провадження щодо особи, відносно якої ставиться питання про тимчасовий арешт не входить в компетенцію суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного у своїй сукупності, враховуючи надання прокурором в повному обсязі переліку всіх документів відповідно до вимог ч. 4 ст. 583 КПК України, перебування ОСОБА_10 в міжнародному розшуку, факт його притягнення в якості обвинуваченого у вчиненні на території РФ злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК РФ та застосування відносно нього компетентними органами РФ запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді про застосування відносно громадянина РФ ОСОБА_10 тимчасового арешту з метою його подальшої видачі для притягнення до кримінальної відповідальності є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Водночас, апеляційний суд враховує, що 22.01.2010 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси було задоволено клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури №2 та застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_10 , до вирішення питання про його видачу (екстрадикцію) та його фактичної передачі компетентним органам РФ, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532, 583 КПК України, апеляційний суд-

ухвалив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.12.2019 р. про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4