ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/137/20 Справа № 202/8553/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0001040
за участю:
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
його захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 до 02 лютого 2020 року.
Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001040 від 02 серпня 2019 року, за фактом умисного потерпілого ОСОБА_10 .
В цей же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого у подальшому слідчим суддею продовжений до 21 січня 2020 року.
На теперішній час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено. В грудні 2019 року призначено медико-криміналістичну експертизу.
Ухвалою слідчого судді 23 грудня 2019 року строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, а саме до 02 лютого 2020 року.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується показами свідка ОСОБА_11 , який вказує на ОСОБА_7 як особу, яка нанесла ОСОБА_10 удар ножем у шию. Згідно з копією долученого до клопотання акту судово-медичного дослідження смерть ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення шиї.
Враховуючи, що прокурором у судовому засіданні доведено, що на теперішній часі заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, не зменшилися, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено і підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, приймаючи до уваги, що той підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення протиправному заподіянні смерті іншій людині, що може незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , а останній є його знайомим та єдиним очевидцем події, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватим, дані про його особу, якому 59 років, є одруженим, має постійне місце проживання, однак, що це не спростовує ризики, доведені в судовому засіданні, а саме що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на свідка, оскільки правопорушенням, в якому він обґрунтовано підозрюється, заподіяно смерть людині, підозрюваний не має на утриманні інших осіб чи постійного зайняття (роботи), які б слугували для нього стримуючим фактором, тому слідчий суддя вважає, що на даному етапі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, є невиправданим і не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Захисник не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме на цілодобовий домашній арешт.
Посилається на те, що в судовому засіданні прокурором на було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що вони на теперішній час не зменшилися.
Вважає, що пред`явлена підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є необґрунтованою, а докази, які були надані стороною обвинувачення не підтверджують причетність підозрюваного до зазначеного кримінального правопорушення, оскільки свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не були присутні під час спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та прибули на місце злочину лише після події. Свідок ОСОБА_11 не бачив механізма спричинення тілесних ушкоджень. Інші докази на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, не містять відомостей про причетність останнього до вчиненого.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001040 від 02 серпня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
02 серпня 2019 року слідчим СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В цей же день ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30 вересня 2019 року.
Ухвалами слідчого судді строк запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_7 неодноразово продовжувався.
Постановою заступника прокурора Дніпропетровської області 16 серпня 2019 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001040 доручено слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
19 вересня 2019 року слідчим повідомлено ОСОБА_7 про зміну повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
23 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню продовжено до шести місяців, тобто до 02 лютого 2020 року.
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 лютого 2020 року.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: отримати висновки комплексної (ситуаційної) судово - медичної та медико - криміналістичної експертиз, надати належну правову кваліфікацію дій підозрюваного з врахуванням висновків експертів, скласти та вручити ОСОБА_7 повідомлення про підозру в остаточній редакції, надати матеріали досудового розслідування кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту, скласти реєстр матеріалів досудового розслідування, скласти та затвердити обвинувальний акт.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя врахував існування ризиків, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити нові злочини, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілих з метою зміни ними своїх свідчень, перешкоджати встановленню важливих обставин у кримінальному провадженні, шляхом приховування речей та документів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також відомості щодо особи підозрюваного, а саме, його вік 59 років, що він одружений, має постійне місце проживання, що не спростовує наведених вище та доведених під час судового засідання ризиків, а саме що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, впливати на свідка, оскільки злочином, в якому він обґрунтовано підозрюється заподіяно смерть людині, ОСОБА_7 не має на утриманні осіб чи постійного місця роботи, які б слугували для нього стримуючим фактором, а тому обґрунтовано дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки вони вказані у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та встановлені під час судового розгляду клопотання слідчим суддею.
Доводи захисту про необґрунтованість підозри фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати наявність підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінально-караного діяння.
Колегія суддів враховує, що на даній стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого процесуальним законом, колегією суддів не встановлено.
Колегія вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду.
Отже, сукупність наведених даних привела до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4