Справа № 308/9466/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002521 слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обгрунтування вимог клопотання посилається на те, що 13.08.2019 року до чергової частини Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , про те, що невідома особа зайшовши до під`їзду №1, будинку АДРЕСА_1 , де попередньо зламавши серцевини в врізних замках дверей підсобних приміщень №4,5,6 проникши в середину умисно, таємно з корисливих спонукань усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій здійснила крадіжку флекса марки «БОШ», перфоратора марки «Дніпро М», пристрій для спаювання електронного кабалю, 4-ри бухти білого електронного кабелю та 20-ть бухт електронного чорного кабелю загальною довжиною протяжності 5-ть кілометрів приблизна сума завданих збитків становить 50 (п`ятдесят) тисяч гривень.
По приїзду слідчо-оперативної групи за вищевказаною адресою встановленні камери зовнішнього спостереження на відеозаписах зафіксовано, що викрадені речі невідомою особою було перенесено до автомобіля марки «Вольтсфаген Т5», булого кольору, д.н.з НОМЕР_1 після чого водій вказаного т/з покинув місце злочину.
Приблизно о 23.17 год. того ж дня до спеціальної служби «102» надійшло повідомлення від дільничного офіцера поліції ОСОБА_6 про те, що за адресою: м. Ужгород, вул. Джамбула зупинено транспортний засіб марки «Вольсфагенг Т5», білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , менш. АДРЕСА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником, якого являється ОСОБА_8 та через вікна, якого видно, що в середині салону знаходяться речі, які ймовірно викрадені за адресою: м. Ужгород, вул. Університетська, 25.
За добровільної згоди ОСОБА_7 , добровільно надав для огляду та вилучення три бухти білого електронного кабелю, шість бухт сірого та чорного електронного кабелю, перфоратор чорного кольору марки «Дніпро М», флекс марки «Макіта», зеленого кольору.
В подальшому ОСОБА_7 також добровільно надав пристрій для спаювання електронних проводів в пластмасовому футлярі, перфоратор «Старк», червоного кольору
За даним фактом 14.08.2019 року Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Слідчий зазначає, що вилучений 13.08.2019 року, транспортний засіб та вказані речі можуть мати значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та проведення низки судово-технічних та товарознавчих експертиз, що займе досить тривалий термін та враховуючи вище наведене, а також те, що вилучені 13.08.2019 року, вищевказаний автомобіль та речі є тимчасово вилученим майном та мають значення речового доказу по кримінальному провадженні, слідчий просить суд накласти арешт на вилучений в ході проведення огляду від 13.08.2019 року автомобіль марки «Вольсфагенг Т5», білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником, якого являється ОСОБА_8 , три бухти білого електронного кабелю, шість бухт сірого та чорного електронного кабелю, перфоратор чорного кольору марки «Дніпро М», флекс марки «Макіта», зеленого кольору, пристрій для спаювання електронних проводів в пластмасовому футлярі, перфоратор «Старк», червоного кольору.
В судове засідання слідчий не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату,час і місце розгляду справи, надав суду заяву відповідно до якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, вимоги клопотання підтримує.
Власник майна автомобіля марки «Вольсфагенг Т5», білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 та власник речей в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить клопотання слідчого. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 14.08.2019 року внесені до ЄРДР за №0002521, попередня правова кваліфікація ч.3 ст. 185 КК України.
В ході проведеного огляду 13.08.2019 року о 23 год. 10 хв. було вилучено транспортний засіб марки «Вольсфагенг Т5», білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником, якого являється ОСОБА_8 , три бухти білого електронного кабелю, шість бухт сірого та чорного електронного кабелю, перфоратор чорного кольору марки «Дніпро М», флекс марки «Макіта», зеленого кольору, пристрій для спаювання електронних проводів в пластмасовому футлярі, перфоратор «Старк», червоного кольору.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «Вольсфагенг Т5», білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 являється ОСОБА_8 .
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою накладення арешту на майно, а саме викрадені речі , слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Одночасно , слідчий суддя вважає , що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170, 171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту викрадених речей та конкретизовано підстави та мета накладення на нього арешту.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, проведення низки товарознавчих експертиз, що займе досить тривалий термін та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання в частині накладення арешту на три бухти білого електронного кабелю, шість бухт сірого та чорного електронного кабелю, перфоратор чорного кольору марки «Дніпро М», флекс марки «Макіта», зеленого кольору, пристрій для спаювання електронних проводів в пластмасовому футлярі, перфоратор «Старк», червоного кольору підлягає до задоволення.
Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони використання та розпорядження.
Разом з тим, що стосується накладення арешту на транспортний засіб марки «Вольсфагенг Т5», білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 слідчий суддя констатує, що будь-яких доказів того, що власник автомобіля може приховати, пошкодити, знищити даний транспортний засіб, ані слідчий, ані прокурор суду не надали. Відсутні дані, що не накладення арешту на транспортний засіб може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Власник арештованого майна ОСОБА_8 не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В клопотанні слідчий пов`язує необхідність накладення арешту на транспортний засіб з метою збереження речових доказів. Проте слідчим в клопотанні про накладення арешту не доведено, за якими саме ознаками вказаний транспортний засіб марки «Вольсфагенг Т5», білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні. При тому, що постанова слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами в матеріалах клопотання відсутня.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль, значення якого як речового доказу у даному кримінальному провадженні не доведене.
Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду 13.08.2019року, а саме на три бухти білого електронного кабелю, шість бухт сірого та чорного електронного кабелю, перфоратор чорного кольору марки «Дніпро М», флекс марки «Макіта», зеленого кольору, пристрій для спаювання електронних проводів в пластмасовому футлярі, перфоратор «Старк», червоного кольору.
В решті задоволення вимог клопотання відмовити
Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1