№ 143/98/20
ВИРОК
Іменем України

10.06.2020р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 02.11.2019 за №0000254 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, пенсіонерки, із вищою освітою, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В с т а н о в и в:

До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000254 від 02.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

В ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що протягом досить тривалого часу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, продовжуються конфлікти.

Так, 01.11.2019 біля 12 год., під час перебування у сільському будинку культури с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову виник конфлікт, в результаті якого останні шарпали один одного за верхній одяг та виражалися словами нецензурної лайки.

02.11.2019 близько 08 год. ОСОБА_4 , проходячи повз домогосподарства по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 , побачила останню та знову спровокувала конфлікт. В ході розпалу даного конфлікту, ОСОБА_4 на ґрунті виниклих раніше неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_6 два удари по черзі дерев`яною палицею, один з яких було нанесено в область голови, а другий в область правої руки, так як ОСОБА_6 прикрила руками свою голову. В результаті нанесених ударів ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №180 від 19.12.2019 отримала тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, підшкірна гематома в лобовій ділянці, синці в обох очних ділянках, де закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку є легким тілесним ушкодженням, що спричинили короткочасний (понад 6 діб, не більше 21 доби) розлад здоров`я, а підшкірна гематома в лобовій ділянці, синці мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті, щиро каялася.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила обвинувачену покарати суворо, оскільки вона постійно вчиняє з нею конфлікти.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення повністю, її показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, її позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 33). На обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває (а. с. 37). Раніше не судима (а. с. 39).
При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи та вказані дані про особу ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття.

Обставин, які б згідно зі ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Відповідно до висновків Погребищенського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, наданих у досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої та її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити середній рівень ризику небезпеки для суспільства, утому числі для окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації та інших суб`єктів соціальної роботи, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень(а. с.28-29).

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.2 ст.125 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя