ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1803/20 Справа № 197/304/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що хоча засуджений і має 10 подяк, однак на протязі 7 років і 5 років відповідно не виконав 2 рішення суду вироки від 25.09.2013 року і від 19.03.2015 року, які набрали законної сили, а саме в частині відшкодування державі судових витрат: такої незначної суми як 250 грн. за вироком від 19.03.2015 року, 244,50 грн., 1284,78 грн., 500 грн. (щодо останньої суми, то у вироку зазначено і реквізити для здійснення оплати) за вироком від 25.09.2013 року, а за цивільним позовом потерпілої не відшкодовано майнову шкоду в сумі 734 грн., моральну 500 грн. за вироком від 25.09.2013 року (хоча засуджений працює, отримує дохід не один рік (а.с. 7)).

Крім того, в ухвалі Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 року (а.с. 18) про повернення ідентичного подання зазначав про необхідність надання доказів оплати вищевказаних суд за вироками суду, однак ця вимога була сумлінно проігнорована, як і в інших аналогічних справах, як установою, так і засудженим.
Також суд врахував, що при всій формальній сумлінності (10 подяк) засуджений не став на шлях виправлення і в період між постановленням ухвали від 09.01.2019 року і до постановлення ухвали апеляційним судом від 19.02.2019 року за клопотанням про умовно-дострокове звільнення, а саме 30.01.2019 року (а.с. 23), вчинив порушення порядку та умов відбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить апеляційну скаргу та клопотання Державної установи Широківський виправний центр (№75) задовольнити, звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за час відбування у Жовтоводській виправній колонії (№26) характеризувався позитивно, має 7 заохочень, стягнень не мав. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року невідбуту частину покарання 02 роки 07 місяців 08 днів замінено на більш м`яке, а саме обмеження волі. З 07.05.2018 року відбуває покарання в Широківському виправному центрі (№75), працює в промзоні, має 3 заохочення, характеризував себе позитивно, порушень не має, і був представлений адміністрацією Широківського ВЦ (№75) на умовно-дострокове звільнення.
Вироком Сватівського районного суду Луганської області від 19.03.2015 року зазначено, що всі позови і матеріальна і моральна шкода виплачені потерпілому в повному обсязі і добровільно.
Крім того, виконавчих листів у ОСОБА_7 не має.

Позиції учасників судового провадження.
Засуджений підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено вироком Сватівського районного суду Луганської області від 19.03.2015 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.04.2018 року невідбуту частину покарання 02 роки 07 місяців 08 днів замінено на більш м`яке, а саме обмеження волі.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 року відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України до ОСОБА_7 , який не довів своє виправлення.
З 18.05.2015 року засуджений ОСОБА_7 спочатку в Державній установі «Старопільський слідчий ізолятор», з 23.06.2015 року відбував покарання в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», де характеризувався посередньо, стягнення і заохочень не мав.
З 06.07.2015 року засуджений відбував покарання в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)», а з 07.05.2018 року й до теперішнього часу в Державній установі "Широківський виправний центр №75".
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 отримав 1 заохочення в 2015 році, 2 заохочення в 2016 році, 3 заохочення в 2017 році, 2 заохочення в 2018 році, 2 заохочення в 2019 році.
Згідно довідки засудженому 11.12.2018 року відмовлено в поданні документів на умовно-дострокове звільнення, як такому, який не довів своє виправлення.
Крім того, протягом 7 років і 5 років відповідно не виконав 2 рішення суду вироки від 25.09.2013 року і від 19.03.2015 року, які набрали законної сили, а саме в частині відшкодування державі судових витрат: такої незначної суми як 250 грн. за вироком від 19.03.2015 року; 244,50 грн., 1284,78 грн., 500 грн. (щодо останньої суми, то у вироку зазначено і реквізити для здійснення оплати) за вироком від 25.09.2013 року, а за цивільним позовом потерпілої не відшкодовано майнову шкоду в сумі 734 грн., моральну 500 грн. за вироком від 25.09.2013 року (хоча засуджений працює, отримує дохід не один рік (а.с. 7)). Дані обставини підтверджуються листом Сватівського районного суду Луганської області (а.с. 36).
Разом з тим, в ухвалі Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 року (а.с. 18) про повернення подання суд зазначав про необхідність надання доказів оплати за вироками суду, однак ця вимога була сумлінно проігнорована, як і в інших аналогічних справах, як установою, так і засудженим.
Апеляційний суд звертає увагу, що засуджений в період між постановленням ухвали від 09.01.2019 року і до постановлення ухвали апеляційним судом від 19.02.2019 року за клопотанням про умовно-дострокове звільнення, а саме 30.01.2019 року (а.с. 23), вчинив порушення порядку та умов відбування покарання.
Разом з тим, кінець строку припадає на 11.10.2020 року, а на даний час процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
Доводи засудженого стосовно того, що судом першої інстанції не враховано, що він працює в промзоні, має 3 заохочення, характеризував себе позитивно, порушень не має, само по собі не є підставою для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов у їх сукупності.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, судовий розгляд зазначеного подання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4