СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/183/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
номер кримінального провадження 0008469, внесеного 22.10.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, не заміжня, раніше судима:1) вироком Подільського районного суду м. Києва від 05.02.1996 за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ч. 1 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі, 2) вироком Броварського міського суду Київської області від 18.06.1999 за ч. 2 ст. 196-1, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 3) вироком Подільського районного суду м. Києва від 05.07.2002 за ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, 4) вироком Подільського районного суду м. Києва від 02.12.2009 за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, 5) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2013 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з встановленим іспитовим строком 2 роки, 6) вироком Подільського районного суду м. Києва від 25.12.2013 за ч. 2 ст. 185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з встановленням іспитовим строком 3 роки, 7) вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.01.2015 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 8) вироком Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2015 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 9) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2015 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, 10) вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2015 за ст. 15 ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, 11) вироком Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2016 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнена 05.12.2017 з місць позбавлення волі по відбуттю строків покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції зазначене кримінальне провадження

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 21.10.2018 близько 19 год. 50 хв., знаходячись в торговельному залі магазину «Sinsay», який розташований в приміщенні ТРЦ «Lavina», що за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6Д, вирішила повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , знаходячись в торговому залі магазину «Sinsay», де впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрала з прилавку чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», а саме: штани жіночі марки «Sinsay» вартістю 359 грн. 20 коп., дві жіночі сукні марки «Sinsay» загальною вартістю 918 грн. 40 коп., а всього майна на загальну суму 1277 грн. 60 коп. (без ПДВ). Після чого сховавши викрадене майно в свою жіночу сумку, яка на той момент була при ній та не розрахувавшись на касі, з викраденим майном направилась до виходу із магазину, але не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як при виході з магазину була затримана охоронцями з викраденим при ній майном.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому злочині за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України не визнала та надала показання про те, що 21 жовтня 2018 року знаходилась в ТРЦ «Lavina» де зайшла до магазину «Sinsay». Ходила по магазину та обирала речі, потім пішла в примірочну щоб їх приміряти, а коли вже виходила з магазину, то помітила що забула десь мобільний телефон, мабуть випадково поклала його на стіл з речами. Повернулась до примірочної щоб знайти та забрати телефон. В цей час біля примірочної вже була дівчина продавець-консультант, яка телефон так і не віддала, хотіла зайти до адміністратора щоб розібратись, але її чомусь повели в комору та викликали поліцію. При собі була маленька сумка. Працівниці магазину почали одразу вимагати 7000 грн., щоб закрити питання. Спочатку анкетні дані надала інші тому що зрозуміла, що попала в погану ситуацію.

Представник потерпілого ОСОБА_11 , надала показання з яких вбачається, що в вечір крадіжки вона працювала на касі, побачила обвинувачену ОСОБА_5 , яка взяла дуже багато речей та пішла до примірочної, в якій довгий час перебувала. Потім вона вийшла з примірочної та одразу направилась до виходу з магазину через рамки сигналізації які одразу, як вона наблизилась спрацювали. Працівник ОСОБА_12 одразу побігла за обвинуваченою, наздогнала її вже за межами магазину, в свою чергу ОСОБА_5 різко розвернулась та швидко попрямувала до примірочної кабінки в якій вона була. Увесь час, коли ОСОБА_5 перебувала в примірочній, вона та ОСОБА_13 чекали біля примірочної. Коли вже приїхали поліцейські то попросили одразу показати ті речі, які вона вкрала. Всі речі з сумки вилучали тільки поліцейські. Зі своєї сумки вона дістала дві жіночі сукні та штани. При встановленні її особистості вона представилась на прізвище ОСОБА_14 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала суду, що в день крадіжки, 21 жовтня 2018 року вона прийшла на роботу, оскільки прогулювалась по торгівельному центру, та побачила по камерам відеоспостереження, як ОСОБА_5 заходила в примірочну кімнату з речами, а виходили вже без них. Потім вона вже бачила її на складі, коли вони чекали на поліцейських. З своєї сумки діставала дві сукні та пару штанів, представлялась всім, як ОСОБА_14 . Речі поліцейськім віддала добровільно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав суду, що в магазині куди він прийшов до своєї подружки відбулась крадіжка та його запросили бути понятим під час проведення слідчої дії, коли обвинувачена повертала речі: сукню та ще декілька речей. Слідча дія відбувалась в технічному приміщенні магазину в присутності також ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Обвинувачену в залі судового засідання впізнав, але в той день вона представлялось прізвищем ОСОБА_14 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала суду, що в той день вона працювала в магазині, та знаходилась в залі магазину. Коли спрацювала сигналізація на виході, вона побачила, як ОСОБА_5 вийшла з магазину та вона одразу побігла за нею, наздогнала її та попросила повернутись, але вона ніяк не відреагувала та попрямувала до примірочної в якій була до цього. Дістала викрадені речі із своєї сумки, та віддала їх іншій працівниці. Було три чи чотири викрадені речі. Дуже просила щоб її відпустили, казала що так більше робити не буде. Потім її запросили до складу де чекали на поліцію. В судовому засіданні вона також впізнала обвинувачену.

В судовому засіданні досліджені докази, які сторона обвинувачення поклала в основу обвинувачення ОСОБА_5 , об`єм та порядок дослідження яких встановлено у відповідності до ст. 349 КПК України, а саме:

- рапорт працівника патрульної поліції від 22.10.2018, відповідно до якого під час затримання по факту крадіжки, що мала місце 21.10.2018 близько 20 год. 00 хв., було виявлено та затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка при затриманні та складанні документів представилась недостовірними даними, а саме ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для уникнення відповідальності (а.с. 97 т.1);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.10.2018, відповідно до якого заявник ОСОБА_11 вказала, 21.10.2018 близько 20 год. 00 хв., невідома особа викрала товар з магазину «Sinsay» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька 6Д (а.с. 98-99 т.1);

- протокол фіксації крадіжки від 21.10.2018, відповідно до якого вбачається, що було викрадено дві жіночі сукні та штани на загальну суму 1277 грн. 60 коп. (без ПДВ) (а.с. 102 т.1);

- протокол огляду місця події від 21.10.2018, відповідно до якого об`єктом огляду була примірочна магазину «Sinsay» розміром близько 10х5 м, що розташований в ТЦ «Lavina Mall», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька 6Д. Близько 20 год. 00 хв. був помічений факт крадіжки продавцем магазину, на загальну суму 1277 грн. 60 коп. (без ПДВ) (а.с. 106-108 т.1);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.10.2018, відповідно до якого було затримано згідно ст. 208 КПК України ОСОБА_5 (а.с. 111-114 т.1);

- протокол огляду від 23.10.2018 з фото-таблицями, відповідно до якого було переглянуто відео на CD диску, на якому чітко видно як ОСОБА_5 , 21.10.2018, близько 20 год. 00 хв., перебуває в приміщенні маркету «Sinsay», по вул. Берковецька 6Д, ТРЦ «Lavina Mall», в якому здійснює свою господарську діяльність ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП». Також на даному відео чітко видно, як ОСОБА_5 тримаючи в руках дві сукні та штани рухається в кімнату для примірки одягу та в подальшому намагається винести даний товар неоплаченим з приміщення маркету і яка в подальшому затримана працівниками охорони даного маркету. (а.с. 119-125 т.1).

За результатами проведеної оцінки суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення є обґрунтованим повністю, та його обсяг об`єктивно підтверджений у судовому засіданні в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.
Проаналізувавши докази, надані сторонами провадження, суд дійшов висновку про те, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Такі дії обвинуваченої утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України.
Судом були проаналізовані показання обвинуваченої в частині невизнання вини у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, які спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, що були досліджені в суді. При цьому показання ОСОБА_5 про те, що крадіжку вона не вчиняла, є нелогічними та викликають сумнів у суду, оскільки дані покази спростовуються переглянутим в суді відео на CD-R диску, відповідно до якого, на відео чітко видно, як обвинувачена ОСОБА_5 , 21.10.2018 близько 20 год. 00 хв., перебуває в приміщенні магазину «Sinsay» та тримаючи в руках дві сукні та штани рухається в кімнату для примірки одягу та в подальшому намагається винести даний товар неоплаченим з приміщення маркету і яка в подальшому затримана працівниками охорони даного маркету. Крім того, невизнання вини обвинуваченою спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків та представника потерпілого, які впізнали обвинувачену ОСОБА_5 в залі судових засідань, підтвердили факт крадіжки та виклали хронологію обставин подій, які мали місце 21.10.2018.

Таким чином, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 50, 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка на час затримання не працювала, має постійне місце проживання та реєстрації, не заміжня, пільг та утриманців не має, раніше неодноразово судима за аналогічні злочини проти власності, скоїла аналогічний злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк за вчинений нею злочин, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання, у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту її фактичного затримання, тобто з 21.10.2018.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 - тримання під вартою - залишити без змін і до набрання вироком законної сили утримувати останню у Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.
Речові докази по справі:

- штани жіночі, дві сукні жіночі залишити ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» за належністю;

- диск із фрагментами відеозапису з надписом «Videx CD-R» залишити в матеріалах кримінального провадження №0008469.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1