У Х В А Л А Справа № 932/1804/20

Провадження № 1-кс/932/963/20

13 березня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання представника власника майна ОСОБА_2 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_2 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», про скасування арешту майна, який накладено постановою прокуратури Дніпропетровської області від 29 серпня 2011 року в межах кримінального провадження № 0003514 на:

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0224, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-016-0382, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-016-0381, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0240, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-016-0344, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0249, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-016-0358, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,24 га, кадастровий номер -03-014-0061, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,1786 га, кадастровий номер -03-016-0376, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0245, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0241, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0242, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0248, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0246, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 ;

-земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер -03-008-0243, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власник якої не зазначений.

Необхідність зняття арешту обґрунтовує наступним чином. ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» є стягувачем у виконавчому провадженні № 51907974 та у виконавчому провадженні № 51558288, що перебувають на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. В цих виконавчих провадженнях має проводитись стягнення на вказані земельні ділянки, як на предмети іпотеки. За нормами КПК України 1960 року, у кримінальному провадженні № 33119005, яке після набрання чинності дійсною редакцією КПК України отримало номер в ЄРДР № 0003514, прокуратурою Дніпропетровської області в серпні 2011 року накладено арешт на низку земельних ділянок у с. Піщанці, Новомосковського району, Дніпропетровської області. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003514 здійснювалось СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області. Внаслідок тривалості досудового слідства та існування обтяжень нерухомого майна, щодо якого заявник має майновий інтерес, адвокат звернувся до відділку поліції із запитом про стан справи та отримав відповідь про те, що 15 лютого 2018 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження. Інформацію про чинність арешту орган досудового розслідування йому не повідомив. Внаслідок закриття кримінального провадження без скасування арешту порушуються права ТОВ «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» на задоволення майнових вимог у виконавчих провадженнях. На цей час потреба в арешті майна відпала. Після повторного звернення до відділку поліції, він, із інформації, яку викладено у листі від 26.11.2019 року, дізнався, що для скасування арешту майна йому слід звернутись до суду. Через те, що існування арешту в закритій кримінальній справі є перешкодою для проведення виконавчих дій, звернувся до слідчого судді із цим клопотанням.

Адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Вимоги клопотання підтримав та прохав задовольнити.

Слідчий та прокурор належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання, однак у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі. Письмових заяв чи клопотань до суду не надали.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про відмову у його задоволенні за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами №№ -03-008-0224, -03-016-0382, -03-016-0381, -03-008-0240, -03-016-0344, -03-008-0249, -03-016-0358, -03-014-0061, -03-016-0376, що знаходяться у с. Піщанці, Новомосковського району, Дніпропетровської області. ОСОБА_4 є власницею земельних ділянок з кадастровими номерами №№ -03-008-0245, -03-008-0241, -03-008-0242, -03-008-0248, -03-008-0246, -03-008-0243, що знаходяться у с. Піщанці, Новомосковського району, Дніпропетровської області. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» є іпотекодержателем цих земельних ділянок.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінстерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 51907974, що відкрито на підставі виконавчого листа, який видано Новомосковським районним судом Дніпропетровської області 11.01.2016 року про звернення стягнення на майно ОСОБА_4 у вигляді земельних ділянок з кадастровими номерами №№ -03-008-0245, -03-008-0241, -03-008-0242, -03-008-0248, -03-008-0246, -03-008-0243, що знаходяться у с. Піщанці, Новомосковського району, Дніпропетровської області, для задоволення вимог стягувача - ТОВ Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти».

На виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінстерства юстиції України також перебуває виконавче провадження № 51558288, що відкрито на підставі виконавчого листа, який видано Новомосковським районним судом Дніпропетровської області 11.01.2016 року про звернення стягнення на майно ОСОБА_3 у вигляді земельних ділянок з кадастровими номерами №№ -03-008-0224, -03-016-0382, -03-016-0381, -03-008-0240, -03-016-0344, -03-008-0249, -03-016-0358, -03-014-0061, -03-016-0376, що знаходяться у с. Піщанці, Новомосковського району, Дніпропетровської області, для задоволення вимог стягувача - ТОВ Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти».

Згідно із листом начальника Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 07 червня 2018 року, кримінальне провадження № 0003514 від 25 серпня 2016 року, що було відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, закрито постановою слідчого від 15 лютого 2018 року, у зв`язку із відсутністю в діянні особи ознак складу злочину.

11 листопада 2019 року представник ТОВ Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» звернувся до СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області із клопотанням про скасування арешту з земельних ділянок, що був накладений у межах кримінального провадження № № 0003514.

Листом начальника СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 26 листопада 2019 року ТОВ Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» повідомлено про те, що арешт на майно накладено постановою слідчого прокуратури Дніпропетровського району від 19 травня 2011 року, а тому для його скасування слід звернутись до суду.

Відповідно до вимог п. 9 Перехідних положень КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що арешт на земельні ділянки було накладено органом досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року.

Чинний кримінальний процесуальний закон передбачає способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження. Так, у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. Даний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 202/1452/18.

В цей же час, відповідно до вимог ст. 126 КПК України 1960 року, чинної на час накладення слідчим арешту на земельні ділянки, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна, згідно з частиною першою статті 214 КПК України 1960 року, підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення. Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається така легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в даному випадку кримінальний процесуальний закон не передбачає. На правовідносини, пов`язані із розв`язанням питання про припинення арешту майна позивача, поширюються норми КПК України 1960 року. Слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, що розпочато шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, в тому числі у кримінальній справі, закритій органом досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, КПК України не передбачає. КПК України 1960 року, так само як і чинний КПК України, не передбачає застосування слідчим чи слідчим суддею процесуальних норм у закритій кримінальній справі. Таким чином, вирішення порушеного заявником питання в порядку кримінального судочинства, потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину, тобто з реабілітуючої підстави. Для відновлення справи необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів, відмовилася від кримінального переслідування особи. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки позивача і таким чином призведе до погіршення її правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного особою питання є недопустимим щодо досягнення мети захисту її прав та законних інтересів.

Кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому тоді втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19), від 08 листопада 2019 року у справі № 450/1411/16, (провадження № 14-477цс19).

Внаслідок того, що арешт на майно накладено згідно із вимогами КПК України 1960 року, і п. 9 Перехідних положень нині чинного КПК України встановлено, що скасування такого арешту майна здійснюється у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, незалежно від того, коли було закрито кримінальну справу; через те, що Верховним Судом висловлено правову позицію про те, що скасування арешту майна у закритій кримінальній справі не відноситься до компетенції слідчого суді, а також тому, що ТОВ Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» не є ані власником, ані володільцем майна, не було учасником кримінального провадження, а отже не має права ініціювати питання про скасування арешту майна згідно із вимогами ст. 174 КПК України, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 174, 369, 371-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_2 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1