ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/1186/20 (пр. № 1-кп/201/1049/2020), відомості про яке 12 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, раніше судимої: 25 жовтня 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік шість місяців; 23 січня 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді двох років п`яти днів позбавлення волі, не працюючої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 11 січня 2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі супермаркету «Варус-9», розташованого за адресою: м. Дніпро пр. Гагаріна, 8-а, побачила на торгівельних стелажах продукти харчування та визначила їх об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачена ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяла з полиць вищевказаного магазину 4 плитки шоколаду молочного з цільним горіхом та карамеллю «Мілка», 1 плитка шоколаду вагою 300г., вартістю 87 гривень 90 копійок за одиницю, загальною вартістю 351 гривня 60 копійок, та поклала їх до сумки, яку мала при собі.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 , з викраденим товаром, виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочинну до кінця, намагалася покинути місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши матеріальну шкоду ТОВ «Омега» на вказану суму. Однак, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитись викраденим не змогла з причин, що не залежали від її волі, так як була зупинена співробітниками охорони магазину.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладеного у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, свою вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретним їх обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка, незважаючи на те, що свою вину визнала у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, офіційно не працевлаштована і не має постійного доходу, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних, свідчить про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 саме покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, яке, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 23 січня 2020 року була засуджена вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді двох років п`яти днів позбавлення волі, при цьому, вчинила інкриміноване їй суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2020 року у виді двох років п`яти днів позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років п`яти днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її затримання після набрання цим вироком суду законної сили.

Речові докази шоколад молочний з цільним горіхом та карамеллю «Мілка» в кількості 4 плитки залишити за належністю власникові; DVD R «Verbatim» об`ємом 4,7 Гб із відео фалами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 314 грн. (триста чотирнадцять гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1