Номер провадження: 11-сс/813/983/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 , слідчогоОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.05.2020 р., якою в межах кримінального провадження №0000743 відносно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в респ. Вірменії, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та відносно підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави строком до 18.07.2020 року, в межах строків досудового розслідування.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також його специфіку, яка пов`язана з об`єктом вказаного кримінального правопорушення та яка в свою чергу може свідчити про ставлення підозрюваного до вимог норм закону та норм моралі, слідчий суддя вважає доведеним наявність в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, слідчий суддя врахував, що в рамках даного кримінального провадження наявні потерпіла особа та свідки, протоколи допиту яких з їхніми анкетними даними долучено до даного клопотання та якими на теперішній час, зокрема, обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_10 підозра за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Більше того, про існування такого ризику може свідчити протокол допиту свідка ОСОБА_11 , від 17.04.2020 року, в якому останній зазначає, що побоюється за свою безпеку.

Також, слідчий суддя зазначив, що оскільки підозрюваний ОСОБА_10 на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, існує ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 інкримінується ймовірне вчинення кримінально-протиправних дій із застосуванням насильства, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, зазначила, що вважає її незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з наступним:

- при розгляді клопотання, прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме не зазначені обставини, у зв`язку з якими ОСОБА_10 буде переховуватись від органів досудового розслідування, та суд не вказав мотиви згідно з яких не враховані доводи захисту;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що правоохоронні органи вже на протязі тривалого часу проводять нагляд за ОСОБА_10 з метою встановлення його можливої причетності до вчинення інших злочинів та шукали привід для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що відомості про вчинення злочину по факту грубого порушення порядку 09 квітня 2020 року, о 18 год. поблизу пляжу Дельфін в м. Одесі внесені до ЄРДР не слідчим СВ Шевченківського ВП, а слідчим СУ ГУНП в Одеській області без заяви потерпілого та відсутності постанови про визначення підслідності провадження;

- слідчим суддею, при прийнятті рішення, не враховані показання підозрюваного ОСОБА_10 щодо обставин вчинення правопорушення та не надана оцінка поясненням свідків та потерпілого;

- слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_10 має постійне місце мешкання в м. Умань, де був затриманий співробітниками поліції, характеризується з позитивної сторони, не переховується від слідства чи від виконання процесуальних рішень, не перешкоджає встановленню істини по справі;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_10 раніше не судимий, одружений, проживає разом із сім`єю, має на утриманні двох дітей, є ФОП, характеризується виключно з позитивної сторони, тобто має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя не врахував стан його здоров`я, а саме того, що він страждає хронічними захворюваннями та тримання під вартою може значно погіршити стан його здоров`я;

- слідчий суддя не врахував те, що досудове розслідування проведено неповно, не об`єктивно, з обвинувальним ухилом, кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_10 є невірною та його дії підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ст. 125 КК України;

- слідчий суддя порушив вимоги діючого КПК України, не надавши оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів до ОСОБА_10 , оскільки посилання слідчого у клопотанні на тяжкість скоєного злочину, можливість вчинення іншого злочину, незаконне впливання на потерпілого, свідків, можливість переховування, - жодним належним доказом не підтверджені, а лише є припущеннями слідчого і не може свідчити про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Посилаючись на наведені доводи, а також практику Європейського суду з прав людини захисник ОСОБА_12 просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нове рішення, обравши підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_12 , яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

23.05.2020 р. ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у тому, що 09 квітня 2020 року, о 18 год. 07 хв., він, знаходячись на Трасі здоров`я, поблизу пляжу Дельфін, а саме за адресою: м. Одеса, пляж Дельфін, буд. 6, тобто перебуваючи у громадському місці, побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_13 , де в подальшому керуючись раптово виниклим умислом на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , з хуліганських мотивів, нехтуючи загальнолюдськими правилами та протиставляючи свою поведінку нормам співпроживання у суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувалися проявленням особливої зухвалості, перебуваючи за вище вказаною адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, дістав із сумки, яка знаходилась у нього на плечі, належний йому предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, безпричинно здійснив із нього шість пострілів в бік раніше незнайомого йому ОСОБА_13 , завдаючи при цьому потерпілому фізичного болю та своїми злочинними діями спричинив поранення потерпілому в області таза та нижніх частин обох ніг, після чого, ОСОБА_10 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 09.04.2020 року, висновком експерта №265-Б, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_13 , протоколом перегляду відеозапису за участі потерпілого ОСОБА_13 , протокол допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 , протоколом перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_14 та, іншими матеріалами кримінального провадження.

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

З огляду на це, доводи захисника про необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_10 не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги. Окрім того, колегія суддів, наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, в матеріалах провадження міститься повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 18.05.2020 року (а.п. 7-9), в якому вказані всі зазначені вище необхідні відомості та попередня кваліфікація злочину, яка в процесі досудового розслідування може бути змінена (уточнена), у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що на даній стадії досудового розслідування кваліфікація дій ОСОБА_10 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України є обґрунтованою, та в подальшому може бути змінена або уточнена.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний, хоча і має позитивну характеристику за місцем мешкання в м. Умань, постійне місце роботи, однак існує ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, оскільки він притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, а, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти життя і здоров`я, вважає реальним ризик передбачений в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що існує також ризик впливу з боку ОСОБА_10 на потерпілого та свідка, які безпосередньо судом не допитані, а його дані містяться в матеріалах провадження та доступні стороні захисту. Окрім того, про існування такого ризику може свідчити протокол допиту свідка ОСОБА_11 , від 17.04.2020 року, в якому останній зазначає, що побоюється за свою безпеку.

Також апеляційний суд вважає наявним ризик можливого знищення підозрюваним ОСОБА_10 речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження, оскільки підозрюваний зникнув з місця вчинення злочину та був затриманий працівниками поліції через значний проміжок часу, в іншому регіоні України.

Щодо доводів захисника з приводу неврахування слідчим суддею обставин, визначених ст. 178 КПК України, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею надана оцінка всім обставинам, а саме обґрунтованості підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, спосіб вчинення інкримінованого злочину за допомогою пристрою, раніше пристосованого для цього, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо наданих стороною захисту характеристик з місця реєстрації ОСОБА_10 в м. Умань, апеляційний суд оцінює їх критично, оскільки події зазначеного злочину відбувалися в м. Одесі та докази наявності постійного місця проживання та роботи на території міста, стороною захисту не надано, як і мету його перебування в місті у будній день під час дії розпорядження Кабінету Міністрів України «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» від 25.03.2020 р. № 338-р, згідно з якою з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до ст. 14 та ч. 2 ст. 78 Кодексу цивільного захисту України установлений для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року.

При цьому, апеляційний суд враховує, що наявність у ОСОБА_10 хронічних захворювань не перешкодила йому перебувати у громадських місцях, під час запровадження карантину на всій території України та можливості зараження респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, що свідчить про те, що обставини, які перешкоджають утриманню підозрюваного в умовах слідчого ізолятору, на час апеляційного розгляду не встановлені.

Також, апеляційний суд враховує те, що у виписному епікризі №4373 від 06.04.2020 року, наданому Міською клінічною лікарнею №11 м. Одеси, домашня адреса ОСОБА_10 вказана АДРЕСА_3 та рід занять зазначено не працює.

Щодо доводів сторони захисту про те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що відомості про вчинення злочину по факту грубого порушення порядку 09 квітня 2020 року, о 18 год. поблизу пляжу Дельфін в м. Одесі внесені до ЄРДР не слідчим СВ Шевченківського ВП, а слідчим СУ ГУНП в Одеській області без заяви потерпілого та відсутності постанови про визначення підслідності провадження, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Дійсно, в матеріалах доданих до клопотання слідчого міститься витяг з ЄРДР №0000743 від 11.04.2020 року, відповідно до якого, органом досудового розслідування кримінального провадження визначене ГУНП в Одеській обл., слідчий ОСОБА_8 (а.п. 5-6).
Разом з тим, в ході апеляційного розгляду, слідчий ОСОБА_8 пояснив суду, що зазначений витяг він зробив 24.05.2020 року, при формуванні матеріалів клопотання до суду про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу, натомість безпосередньо відомості про події злочину були внесені 11.04.2020 року, слідчим територіального органу поліції, за заявою громадянина ОСОБА_13 , а саме слідчим СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ОСОБА_15 за ч. 4 ст. 296 КК України, та надав копію відповідного витягу.
Окрім того, прокурором ОСОБА_7 була надана постанова заступника прокурора Одеської обл. від 23.04.2020 р., згідно якої, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000743 від 11.04.2020 року, за ч. 4 ст. 296 КК України доручено СУ ГУНП в Одеській обл.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає порушення правил підслідність при проведенні досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що в теперішній час на розгляді в Уманському міськрайсуді Черкаської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 296 КК України, остаточне рішення по якому не прийнято, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого злочину.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні тяжкого злочину, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.05.2020 р., якою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2020 р., без визначення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3