Ухвала
22 червня 2020 року

м. Київ
справа № 991/3620/20 провадження № 51-2893ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 травня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26 травня 2020 року ,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 травня 2020 року задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26 травня 2020 року зазначену ухвалу слідчого судді залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про передачу на розгляд Великої Палати Верховного суду в порядку ст. 434-2 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК) його скарги у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, пов`язаної з неоднаковим застосуванням судами положень про оголошення в міжнародний розшук. Просить скасувати оскаржені судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на їх незаконність.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Пунктом 8 ст. 129 Конституції України передбачено, що особа має право на касаційне оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках.
Згідно ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, захисник ОСОБА_5 подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Законодавець визначив підстави і порядок передачі кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду у статтях 434-1, 434-2 КПК, тобто відніс до стадії касаційного розгляду.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Сам зміст підстав і встановлений ст. 434-2 КПК порядок передбачають, що питання передачі має розглядатися у судовому засіданні, обговорюватися у нарадчій кімнаті, вирішуватися шляхом постановлення мотивованої ухвали.
Вчинення вказаних процесуальних дій і прийняття рішення про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду на стадії розгляду питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження у порядку ст. 428 КПК є неможливим.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 травня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26 травня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3