Провадження 11-кп/824/1519/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 04.01.2020 року включно. Визначено ОСОБА_3 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 57 630 грн. із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1 3 ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу указавши на її необґрунтованість та невмотивованість в частині визначення розміру застави. Просив врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України та зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вивчивши апеляційну скаргу та докладені до неї матеріали, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 слід відмовити виходячи із наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019року положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином Конституційний Суд України виділив з-поміж ухвал, які постановляються під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, якими закінчується судовий розгляд, єдиний вид рішення, що підлягає апеляційному оскарженню, а саме ухвалу про продовження строку тримання під вартою.

Як убачається із апеляційної скарги обвинуваченого, останнім ставиться питання про незаконність ухвали суду першої інстанції в частині розміру визначеної застави. Наведене свідчить про те, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 06.11.2019 року була оскаржена обвинуваченим із підстав, із яких вона не підлягає оскарженню.
Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне, на підставі ч.4 ст.399 КПК України, відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.399 КПК України, -
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.424 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_2