Справа № 991/430/20
Провадження1-кс/991/433/20
У Х В А Л А
іменем України

21 лютого 2020 року м.Київ

слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0002990 від 02.04.2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.10.2018 у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.10.2018 накладений арешт на майно ОСОБА_5 . На думку заявника, такий арешт є необґрунтованим з підстав звернення з клопотанням зверненням неналежного суб`єкта; невідповідності арештованого майна ознакам речових доказів; майно набуте правомірно. Крім того, заявник посилається на відсутність потреби у подальшому застосуванні арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.
Заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09.10.2018, на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме:
-

АДРЕСА_1 , буд. 2-А, гараж № НОМЕР_1 (площею 13,5 кв.м),
- АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_2 (площею 13,5 кв.м),

2. В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримала, просила його задовольнити і скасувати арешт, накладний на об`єкти нерухомого майна, з викладених у клопотанні підстав.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання. Додатково пояснив, що нерухоме майно, щодо якого ставиться питання про скасування арешту, було визнано речовим доказом і включено до підозри іншій особі. У кримінальному провадженні № 0002990 ОСОБА_5 про підозру не повідомлялося, вона має статус свідка. Разом з тим, із провадження № 0002990 виділено матеріали кримінальних проваджень - з останніми цифрами «0455» та «394», в яких особам повідомлено про підозру. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2019 в останньому кримінальному провадженні накладено арешт на це саме майно, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, клопотання про арешт майна, з яким слідчий звернувся до слідчого судді, пройшло прокурорський контроль, отже говорити про те, що воно подано неналежним суб`єктом, немає підстав.

3. Заслухавши пояснення представника власника майна і прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
3.2. Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. У ст. 174 КПК України вказано, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування.

3.3. Із ухвали Подільського районного суду м. Києва від 09.10.2018 вбачається, що Управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002990 від 02.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382 КК України. Відповідно до цієї ухвали слідчим суддею задоволено клопотання старшого слідчого групи - заступника начальника третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладений арешт на нерухоме майно фізичних осіб, зокрема, на майно ОСОБА_5 , а саме на квартири, розташовані за адресами: АДРЕСА_3 (загальною площею 50,2 кв.м), АДРЕСА_4 , гараж № НОМЕР_1 (площею 13,5 кв.м), АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_2 (площею 13,5 кв.м).
3.4. Відповідно до постанови про визначення групи прокурорів від 24.01.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002990 від 02.04.2013 здійснюється детективам Національного антикорупційного бюро України. У зв`язку з цим, враховуючи приписи ст. 33-1 КПК України, розгляд клопотання у цьому кримінальному провадженні підсудне Вищому антикорупційному суду.
3.5. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, в тому числі, з метою збереження речових доказів.
Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України). Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 09.10.2018 вбачається те, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 накладено з метою збереження речових доказів. Разом з тим, в ухвалі не зазначено, яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у цьому кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, відповідає вказане нерухоме майно ОСОБА_5 . Із ухвали не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та майном третьої особи, на яке накладається арешт з метою збереження речових доказів.
3.6. Крім того, ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, за твердженням прокурора, вона має статус свідка. При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт. Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора. Разом з тим, як вбачається із ухвали слідчого судді від 09.10.2018 року, арешт був накладений за результатами розгляду клопотання слідчого.
Вказані обставини дають підстави для висновку, що арешт на нерухоме майно був накладений необґрунтовано за зверненням неналежного суб`єкта. Посилання прокурора на те, що відповідне клопотання подане з відома прокурора, не спростовує того факту, що клопотання подане слідчим, оскільки це вбачається із вступної і резолютивної частини ухвали.
3.7. Слідчий суддя не надає оцінку наданим представником власника майна аргументам щодо джерела походження коштів ОСОБА_5 для придбання арештованого майна, оскільки вони не впливають на висновок слідчого судді. Також слідчий суддя не приймає до уваги висновок аналітичного дослідження від 30.09.2019, наданий прокурором, та звіт про фактичні результати щодо виконання узгоджених процедур з аналізу джерел походження грошових коштів ОСОБА_5 , оскільки мета арешту, щодо якого ставиться питання про скасування, не передбачає дослідження у особи без статусу підозрюваного, джерел придбання цього майна. Ці обставини мають досліджуватися у випадку, якщо арешт накладено з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

3.8. При вирішенні питання про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 слідчий суддя враховує також твердження прокурора про наявність ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.08.2019, якою задоволено клопотання прокурора у виділеному кримінальному провадженні за підозрою конкретної особи, і з метою забезпечення зберігання речових доказів накладено арешт на ті саме об`єкти, щодо скасування арешту з яких ставиться питання в цьому судовому засіданні. Отже, станом на сьогоднішній день на одні й ті саме об`єкти нерухомого майна накладено арешт у двох кримінальних провадженнях. Хоча чинне законодавство прямо не забороняє подвійний арешт, при здійсненні заходів забезпечення кримінального провадження, слід виходити в тому числі із реальності виконання завдань кримінального провадження. Враховуючи твердження прокурора, що відповідна квартира є об`єктом легалізації, грошових коштів, отриманих протиправним шляхом, а матеріали по цих фактах виділені в інше провадження, у подальшому арешті цього майна у первісному кримінальному провадженні № 0002990 відсутня потреба.

3.9. Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Як встановлено слідчим суддею, арешт на майно ОСОБА_5 накладено за клопотанням неналежного суб`єкта та без обґрунтування відповідності цього майна ознакам речових доказів згідно зі ст. 98 КПК України. Крім того, з урахуванням виділення відповідних матеріалів в окреме провадження, подальший арешт цього майна в первісному кримінальному провадженні не має сенсу та не сприяє виконанню завдань кримінального провадження.

4. Виходячи із зазначеного, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 09.10.2018 арешт підлягає скасуванню. Тому клопотання адвоката ОСОБА_3 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 170-173, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:

1.Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
2.Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 758/13006/18 в кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013, на майно ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), а саме на:
- квартиру АДРЕСА_5 (площею 50,2 кв.м),
- квартиру АДРЕСА_6 (площею 125,4 кв.м),
- гараж № НОМЕР_1 у буд. № 2-А по вул. М.Драгомирова у м. Києві (площею 13,5 кв.м),
- гараж № НОМЕР_2 у буд. АДРЕСА_2 (площею 13,5 кв.м),
3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1