Справа № 1-19/11
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про скасування арешту на рухоме і нерухоме майно,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась кримінальна справа №1-19/11 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.2, 364 ч.3, 15 ч.2 368 ч.2, 368 ч.2, 307 ч.2, 315 ч.2 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 24 лютого 2011 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі, 364 ч.3 КК України до пяти років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані із службою в правоохоронних органах, строком на три роки, з конфіскацією всього особисто належного йому майна, 307 ч.1 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань остаточно вважати ОСОБА_3 засудженим на пять років три місяці позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані із службою в правоохоронних органах строком на три роки, з конфіскацією всього особисто належного йому майна. За ст. 315 ч.2 КК України ОСОБА_3 - виправдано.

При винесенні вироку судом не було вирішено питання про рухоме і нерухоме майно,, яке належить дружині ОСОБА_3 ОСОБА_4 , на яке постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31.07.2009 р. накладено арешт.

В ході проведення досудового слідства старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 було накладено арешт на нерухоме та рухоме майно та питання про зняття арешту не було вирішено судом при винесенні вироку.

В судове засідання заявник не з`явився та подав заяву, в якій просить проводити розгляд заяви без його участі.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання 09 грудня 2019 року всіх учасників процесу фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У відповідності до абз.2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що під час проведення досудового розслідування по вищевказаній кримінальній справі органом досудового слідства було проведено ряд слідчо-оперативних дій та накладалися арешти на об`єкт нерухомості в АДРЕСА_1 та автомобіль марки TOYOTA-RAV4, 2008 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_4 .

Відтак, при розгляді заяви встановлено, що власником об`єкту нерухомості в АДРЕСА_1 та автомобіль марки TOYOTA-RAV4, 2008 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є дружина заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , та наявність арешту порушує її права як власника рухомого і нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 372 КПК України, суд,

постановив:

Заяву задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 31.07.2009 р. на все рухоме і нерухоме майно, а саме: об`єкт нерухомості в АДРЕСА_1 та автомобіль марки TOYOTA-RAV4 2008 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1