Справа № 396/255/20
Провадження № 1-кс/396/70/20
УХВАЛА
24.02.2020 року Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши в приміщенні суду в м. Новоукраїнка Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Битків, Надвірнянського району Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше неодноразово судимого, востаннє,
- 06.06.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців; 12.04.2019 року звільнений умовно-достроково. Судимість в установленому законом порядку не знята та непогашена,
Слідча СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_4 21.02.2020 року звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Із змісту даного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2020 року близько 04:00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшовши із с. Братське Миколаївської області до с. Кропивницьке Новоукраїнського району Кіровоградської області з метою пошуку роботи. Проходячи повз домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на вчинення крадіжки майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи таємно, повторно підійшовши до воріт, які не були зачинені на замикаючи пристрої та які, відчинивши поштовхом за допомогою фізичної сили рук, ОСОБА_5 проник на територію вказаного домоволодіння. Опинившись на подвір`ї, ОСОБА_5 пішов до одного із підсобних приміщень, яке розташоване зліва від вхідних воріт та двері якого були замкнені на гачок із зовнішньої сторони. Далі, ОСОБА_5 , не бажаючи припинення своїх протиправних дій, відчинивши двері потрапив до середини підсобного приміщення, де за допомогою сірників освітлив приміщення та на підлозі виявив бензинову пилку марки «Nowa», моделі: PL5031ms, зеленого кольору, яку вирішив викрасти та взявши зазначену вище бензинову пилку до рук залишив територію домоволодіння.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на 1846 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2020 року близько 04:20 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі бензинову пилку, марки «Nowa», моделі PL5031ms, зеленого кольору попрямував до продуктового магазину №20, який розташований по вул. Шевченка, с. Кропивницьке Новоукраїнського району, який орендує ОСОБА_9 та в якому працює продавцем ОСОБА_10 .
Маючи умисел на проникнення до вказаного магазину та вчинення крадіжки продуктів харчування ОСОБА_5 , оглянувши зовні магазин, виявив, що він на той час був зачинений. Останній підійшов до першого вікна, яке розміщене праворуч від вхідних дверей та за допомогою заздалегідь принесеної з собою (підготовленої) бензинової пилки, розбив шибку та в подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 почав розпилювати бензиновою пилкою дерев`яну частину вікна, однак не довів свої дії до кінця, через те, що зсередини вікно магазину обладнана металевою решіткою, яку він не зміг пошкодити та потрапити всередину приміщення магазину. Продовжуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 просунув руку через отвір решітки, яка кріпилася до рами вікна почав навпомацки на довжину витягнутої шукати товар, однак виявив та взяв чотири пари шерстяні чоловічі шкарпеток ТМ «Китоми», які поклав до кишені своєї куртки. Таким чином ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел спрямований на здійснення крадіжки продуктів харчування з магазину через обставини, які не залежали від його волі, а саме не зміг подолати наявні захисні елементи (металеву решітку) вікна.
Зрозумівши, що розпиляти решітку ОСОБА_5 не в змозі, він взяв до рук бензинову пилку вийшов на дорогу по вул. Шевченка, с. Кропивницьке Новоукраїнського району, де назустріч йому рухався ОСОБА_7 , який наблизившись до ОСОБА_5 , впізнав у його руках свою бензинову пилку та поштовхом останнього забрав належну йому бензинову пилку марки «Nowa», моделі: PL5031ms, зеленого кольору.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням в приміщення, вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України.
Прокурор, слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати відносно нього інший захід забезпечення кримінального провадження.
Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В своєму клопотанні та в судовому засіданні слідчий та прокурор посилались на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. Крім того ОСОБА_11 вчинив низку тяжких злочинів за які Братським ВП ГУНП в Миколаївській області був повідомлений про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України. У зв`язку з чим, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд доходить висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованих діянь та їх суспільну небезпечність.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинених кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.
В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно роз"яснень, що містяться в п.3 та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки. Обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Як встановлено слідчим суддею, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Відповідно до довідки виданої Ганнівською сільською радою від 20.02.2020 року ОСОБА_5 проживає на території сільської ради з 2011 року, в зловживанні спиртними напоями не помічений, скарги та заяви на гр. ОСОБА_5 до сільської ради не надходили. Також матеріали клопотання не містять доказів, щодо схильності ОСОБА_5 до бродяжництва.
Разом з тим, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Крім того до матеріалів клопотання не долучені докази про те, що ОСОБА_5 вчинив низку тяжких злочинів за які Братським ВП ГУНП в Миколаївській області був повідомлений про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.
Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якихо підозрюється ОСОБА_5 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 відповідних обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії провадження, про зміну свого місця проживання.
Посилання слідчого в свєму клопотанні як на існування ризику, в розумінні п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, який в результаті цього зазнав сильного душевного хвилювання та та побоюється за своє життя і здоров"я, жодним чином не знайшли свого об"єктивного підтвердження в ході судового розгляду.
За таких обставин слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу підлягає до задоволення частково.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. В разі невиконання вищезазначених обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч. 7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії провадження, про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 покласти на слідчого Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Повний текст ухвали складено 25.02.2020 року і оголошено учасникам провадження 25.02.2020 року о 09.10 годині.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1