У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією постановою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, і подана апеляція визнана такою, що не підлягає розгляду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_5 просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року, якою йому відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, прийняти нову, якою відновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, та дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання вимог ст. 351 КПК України.
На обґрунтування апеляційних вимог щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_5 вказує, що при винесенні рішення про закриття кримінальної справи, ні він, ні його підзахисна ОСОБА_6 29 жовтня 2019 року не були присутніми в судовому засіданні і в подальшому не змогли своєчасно подати апеляцію, оскільки тривалий час не отримували копію оскаржуваного рішення та були позбавлені можливості ознайомитися з його повним текстом.
Так як захисником копія постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року була отримана лише 06 грудня 2019 року, а 09 грудня 2019 рекомендованим листом була направлена апеляція, захисник ОСОБА_5 вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду кримінальної справи, учасники судового провадження не з`явились, про причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника ОСОБА_5 , вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. п. 11, 15 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 2012 року, кримінальні справи, які до набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом у порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Апеляційній скарги у кримінальних справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто за Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року.
Відповідно до положень ст. ст. 248, 282 КПК України 1960 року, при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу.
Приписами частини третьої та четвертої цих статей регламентовано, що на постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду.
Згідно зі ст. 353 КПК України 1960 року, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявляти клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.
За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновлює пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року кримінальна справа по обвинуваченню:
- ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України - закрита у зв`язку з декриміналізацією злочинного діяння;
- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного, за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кожного, за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України і ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 212 КК України - закрита у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину;
- ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , кожного, за ч. 3 ст. 28, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України та ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України закрита у зв`язку із закінченням строків давності.
Не погоджуючись з постановою суду в частині закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 28, ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - захисник ОСОБА_5 подав апеляцію з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 29 жовтня 2019 року, яка, разом із долученими документами, в тому числі і на поважність причин пропуску на апеляційне оскарження, надійшла на адресу місцевого суду 10 грудня 2019 року (т. 364 а. с. 55-89).
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року в задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження захиснику ОСОБА_5 відмовлено, у зв`язку з чим апеляція захисника визнана такою, що не підлягає розгляду.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, судом першої інстанції зазначено, що захисник ОСОБА_5 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 без поважних причин (т. 364 а. с. 118-119).
З даним висновком суду погоджується і колегія суддів, оскільки хоча стороною захисту і надана медична документація в частині того, що захисник страждає на ряд захворювань та в період з 2013 року по 2019 року проходив медичне обстеження, разом з тим, будь-яких відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили вчасно подати апеляцію захиснику, який є професійним адвокатом і обізнаний з положеннями кримінально-процесуального закону, зокрема, щодо порядку і строків апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції матеріали справи не містять, як і не наведено такої інформації з цього приводу в самій апеляції.
Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що при прийнятті рішення про закриття кримінальної справи, ні він, ні підсудна ОСОБА_6 не були присутніми в судовому засіданні і в подальшому не змогли своєчасно подати апеляцію, внаслідок несвоєчасного отримання копії оскаржуваного рішення не може бути підставою для скасування прийнятого судом рішення та на увагу не заслуговують, так як захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безпосередньо приймали участь в судовому засіданні 28 жовтня 2019 року і були обізнані про час та дату оголошення постанови за результатами судового розгляду.
Те, що захисник ОСОБА_5 , як і ОСОБА_6 не були присутніми при оголошенні судового рішення 29 жовтня 2019 року, і копію оскаржуваного рішення захисник отримав лише 06 грудня 2019 року, не звільняло останнього від додержання вимог чинного законодавства, як в даному випадку своєчасного його оскарження.
А тому, доводи захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційних вимог в частині оскарження рішення суду першої інстанції саме з моменту отримання копії оскаржуваного рішення не ґрунтуються на вимогах закону та є довільним трактуванням захисником вимог кримінально-процесуального закону.
Крім того, захисником ОСОБА_5 не надано медичних документів, відповідно до яких останній, безпосередньо в семиденний строк був позбавлений можливості в установлений законом строк подати апеляцію на постанову суду від 29 жовтня 2019 року, оскільки надані медичні виписки та обстеження, в т.ч. і від 05 листопада 2019 року (т. 364 а. с. 116) свідчать тільки про наявність певних захворювань, а не про неможливість виконання професійних обов`язків.
Відсутність будь-яких доказів, в тому числі медичних документів, які б безумовно свідчили про поважність неявки в суд першої інстанції 29 жовтня 2019 року, коли було оголошено рішення Дніпровським районним судом м. Києва, підтверджено самим адвокатом ОСОБА_5 в судовому засіданні 27 грудня 2019 року при розгляді клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження, про що свідчить протокол судового засідання (т. 364 а. с. 117).
Щодо посилань захисника ОСОБА_5 в апеляції, як на одну з причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, перебування 29 жовтня 2019 року його підзахисної ОСОБА_6 на лікарняному у зв`язку з хворобою дитини, ОСОБА_15 , 2016 року народження, то вони також не заслуговують на увагу, так як відповідно до довідки медичної установи № 337 від 29 жовтня 2019 року, ОСОБА_6 перебувала на листку непрацездатності лише один день, в той час як строк на апеляційне оскарження відповідно становить сім днів.
Також, зазначена причина є опосередкованою, оскільки захисник ОСОБА_5 , відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, є самостійним суб`єктом оскарження судового рішення, та предметом розгляду суду першої інстанції було саме клопотання захисника про відновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року.
За наведеного, приймаючи до уваги, що будь-яких вагомих причин, крім викладених в клопотанні про відновлення строку, а в подальшому і в апеляції на постанову суду від 27 грудня 2019 року, які б могли свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року та не уможливлювали подання апеляції в строк на оскарження, сторона захисту не навела, колегії суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції захисника ОСОБА_5 та скасування постанову суду першої інстанції від 27 грудня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України 1960 року та п.п. 11, 15 розділу ХІ Перехідні положення КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляцію захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом шести місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3