Справа № 203/2339/19
Провадження № 1-кп/0203/347/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 23.05.2019 разом із угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, гр. України, маючого середньо освіту, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_5 , знаходячись на вул.Курчатова 4, м. Дніпро, біля смітника знайшов ніж в чохлі, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на носіння вказаного ножа без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підібрав зазначений ніж в чохлі та поклав до внутрішньої кишені власної куртки та став умисно без передбаченого законом дозволу носити при собі, маючи можливість його застосувати.

23.05.2019, о 11.20, ОСОБА_5 , знаходячись на станції Дніпро-Головний, за адресою площа Вокзальна 11, м. Дніпро, під час складання адміністративного матеріалу на запитання працівників поліції чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі ніж в чохлі, який в період часу з 11.50 по 12.30 добровільно видав працівникам поліції, та який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, мисливським ножем загального призначення моделі «768», виготовленим промисловим способом під торговою маркою «BUCK», та який ОСОБА_5 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

24 червня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, а саме: у вигляді одного року позбавлення волі, з іспитовим строком на один рік. ОСОБА_5 надав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 здійснивши дії, які виразились у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст. 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Судові витрати в розмірі 1256 гривень 08 копійок за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 24 червня 2019 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

Речовий доказ: ніж у чохлі, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1