Справа №463/5425/19
Провадження №1-кс/463/976/20
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

02 березня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 30 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000570. Просить скасувати вказану постанову.
Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 13 червня 2019 року, за ч. 3 ст. 382 КК України. Постановою слідчого даного бюро ОСОБА_5 від 30 січня 2020 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено належної перевірки отриманих доказів.
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав письмове заперечення на скаргу, відповідно до якого в задоволенні такої просив відмовити, оскільки, на його думку, вчинив всі необхідні слідчі дії, які дали можливість прийняти оскаржувану постанову, яка на його думку відповідає вимогам чинного законодавства.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000570, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000570 від 13 червня 2019 року вбачається, що до реєстру внесено відомості на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року щодо невиконання слідчим СУ ГУ НП у Львівській області та прокурором прокуратури Львівської області ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року в справі № 461/5285/16-к, з правовою кваліфікацією діянь за ч. 3 ст. 382 КК України.
З матеріалів скарги вбачається, що кримінальне провадження № 0000570 від 13 червня 2019 року, за ч. 3 ст. 382 КК України закрито слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 постановою від 30 січня 2020 року. Крім того, вказане кримінальне провадження вже закривалось постановами слідчого від 8 липня 2019 року та 30 серпня 2019 року, які були скасовані ухвалами слідчого судді від 13 серпня 2019 року та 21 жовтня 2019 року.
Матеріали кримінального провадження містять протоколи допиту в якості свідків слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 і прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_7 з приводу обставин невиконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року в справі № 461/5285/16-к постановленого в кримінальному провадженні № 0000788 від 11 серпня 2016 року. Крім того вбачається, що слідчий ознайомився та зняв копії з матеріалів клопотання, яке розглядалось в Галицькому районному суді м. Львова за наслідками якого винесено ухвалу від 20 грудня 2016 року. При цьому з копій вказаних матеріалів вбачається, що в судове засідання викликався слідчий ОСОБА_6 та такому скеровувалась ухвала від 20 грудня 2016 року супровідним від цього ж числа. В постанові від 23 грудня 2016 року слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 посилається на ту обставину, що орган досудового розслідування не повідомлявся про час і місце проведення судового засідання, за наслідками якого винесено ухвалу від 20 грудня 2016 року, та ОСОБА_4 надано незавірену копію такої, а також про те, що дана ухвала винесена після закінчення досудового слідства. При цьому, слідчий суддя звертає увагу на обставину, що у відповідності до положень ч. 3 ст. 283 КПК України відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вказані обставини слідчим ОСОБА_5 належним чином не перевірені. З копій матеріалів кримінального провадження № 0000788 від 11 серпня 2016 року долучених до матеріалів кримінального провадження № 0000570 від 13 червня 2019 року вбачається, що слідчим не долучено копії ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року в підтвердження факту, що така була долучена ОСОБА_4 без належного завірення печаткою суду, а також відсутні будь-які дані отримання вказаної ухвали органом досудового розслідування. Такими доказами може бути журнал вхідної кореспонденції органу досудового розслідування, а також копія самої ухвали з матеріалів кримінального провадження, які перебували в органу досудового розслідування. Щодо даних про завершення досудового розслідування, зокрема відомостей відображених прокурором в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, то вказані обставини слідчим не перевірялись.
Кримінальна відповідальність за ст. 382 КК України наступає у випадку умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
З наведеного випливає, що слідчим при винесенні оскаржуваної постанови потрібно було встановити обставини отримання зазначеного рішення суду органом досудового розслідування та отримання повістки слідчим в судове засідання до Галицького районного суду м. Львова на 20 грудня 2016 року, що належним чином зроблено не було. А також не встановлено часу відображення прокурором в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0000788. Вчинення зазначених процесуальних дій сприяло б перевірці показань допитаних свідків. Однак слідчим зазначених дій не вчинено.
Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскаржувана постанова не відповідає вимогам зазначеної норми КПК України, з описаних вище обставин, оскільки слідчим не здійснено всіх можливих і необхідних слідчих дій, які дали б обґрунтовані підстави вважати про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 30 січня 2020 року винесена передчасно і підлягає скасуванню. Слідчому необхідно провести всі необхідні дії, зокрема описані вище, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам, у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального задовольнити.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 30 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000570 від 13 червня 2019 року, за ч. 3 ст. 382 КК України скасувати.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1