Справа № 216/1194/20
Провадження № 1-кп/216/629/20

ВИРОК
іменем України
03 червня 2020 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, не одружений, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 186 та ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
учасники судового розгляду:
захисник обвинуваченого ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 будучи госпіталізованим до КЗ «КМЛ №3» КМР, 27.01.2020 року приблизно о 01.30 год., перебуваючи в приміщенні палати №204 хірургічного відділення КЗ «КМЛ №3»КМР, за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Пушкіна, 13-к, реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, підійшов до тумбочки на поверхні якої перебували власні речі потерпілої ОСОБА_6 , був помічений потерпілою та усвідомлюючи, що його дії є очевидними для власниці майна, продовжив свої злочинні дії та відкрито викрав з тумби мобільний телефон «Nokia 105 ТА1010» імеі: НОМЕР_1 у комплекті із сім-картою, що відповідає абонентському номеру НОМЕР_2 та радіоприймач «Кіро Digital КВ-8099АС», після чого не реагуючи на вимоги потерпілої ОСОБА_6 , з місця події разом із викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майно на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у вигляді матеріальних збитків, у загальному розмірі 308,33 гривні.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочини, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Окрім цього, 27.01.2020 року приблизно о 01.45 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, перебуваючи в приміщенні КЗ «КМЛ №3» КМР, розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Пушкіна, 13-к, реалізуючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, за допомого власної фізичної сили вибив дерев`яні двері до приміщення буфету, тим самим незаконно проник в середину приміщення буфету, де впевнившись у відсутності ймовірних свідків та очевидців, намагався таємно викрасти представлений для продажу товар, який склав до пакетів, а саме: плитку молочного шоколаду ТМ «Корона», вагою 85 гр. у кількості п`ять одиниць; плитка молочного шоколаду із горіхами ТМ «Корона» 85 гр. у кількості чотири одиниці; плитка молочного шоколаду ТМ «АВК» 85 гр. у кількості чотирьох одиниць; упаковку сиру плавленого ТМ «Наш молочник» вагою 0,90 гр. у кількості сім одиниць; бісквітні тістечка «Конті» у кількості двох одиниць; палка копченої ковбаси «Сервелат» по 0,5 кг. кожна; напій газований, солодкий «Сосо Коlа» 1 л. у кількості одна одиниця; напій газований, солодкий «Fanta» 1 л. у кількості однієї одиниці; напій газований, солодкий «Байкал» 0,5 л. у кількості однієї одиниці; упаковку кефіру 0,45 л. «Волошкове поле» у кількості однієї одиниці; упаковку жувальних резинок ТМ «Dirol», дві упаковки; калькулятор «сіtizen», у кількості три одиниці; цукерки «Львівський метеорит» в кількості шести одиниць; упаковку вологих серветок «lili», - дві одиниці; колода гральних карт, - дві одиниці. Чим міг спричинити потерпілій стороні матеріальний збиток на загальну суму 1436,92 грн.
Однак, не довівши свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всі дії, які вважав за необхідне для досягнення бажаного злочинного результату, оскільки був викритий на місці події працівниками охорони.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочинів визнав повністю, розкаявся та суду пояснив, що 26.01.2020 року він був госпіталізований в КЗ «КМЛ №3» КМР, за яких обставин це відбувалось не пам`ятає. 27.01.2020 року близько першої години ночі, проснувся в лікарняній палаті хірургічного відділення лікарні до якої був госпіталізований та пройшов в туалет, вийшовши з якого побачив незакриті двері палати №204, в зв`язку з чим зайшов в таку палату. В середині палати на тумбочці помітив мобільний телефон та радіоприймач та викрав такі речі. При цьому поруч на ліжку лежала незнайома йому жінка, яка могла бачити його, однак це не завадило йому вчинити крадіжку. З викраденими речами від вирішив залишити приміщення лікарні. По дорозі до виходу з лікарні помітив буфет який було зачинено, оскільки хотів їсти, приклавши фізичну силу виламав двері в такий буфет звідки викрав ряд продовольчих товарів, що знаходились в середині буфету. Зазначає, що викрадене ним майно з буфету повініть відповідає кількості та назвам викладеним в обвинувальному акті. Завершити крадіжку він не зміг, оскільки був затриманий працівниками поліції. Просить суд суворо не карати та врахувати те, що він щиросердечно вибачився перед потерпілими та усе викрадене майно було їм повернуто.
Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнають свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, характер вчинених злочинних діянь, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення та мотиви злочину, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, негативно характеризується по місцю проживання, сприяння органам досудового розслідування та суду у встановленні істини в кримінальній справі а також те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного.
Пом`якшуючою обставиною суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючих обставин судом не встановлено.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції інкримінованих статей кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинені обвинуваченим злочини із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням та з застосуванням ст. 75 КК України. На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього.
Крім цього з обвинувачених ОСОБА_3 підлягає до стягнення в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи на досудовому слідстві у розмірі 1256,08 грн. (а. с.140) та 628,04 грн. (а. с. 168).
Цивільний позов потерпілими не заявлявся.
На час судового розгляду запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, прокурор клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в суд не подавав, тому підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання з випробування, якщо він протягом одного року не вичинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням експертизи на досудовому слідстві у розмірі 1256,08 грн. та 628,04 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон «Nokia 105 ТА1010» імеі: НОМЕР_1 у комплекті із сім-картою, що відповідає абонентському номеру НОМЕР_2 та радіоприймач «Кіро Digital КВ-8099АС», - вважати повернутими законому володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1