Справа № 445/709/20
Провадження № 1-кп/445/108/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2020 Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання прокурора Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 21.02.2015 року, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, що вчинила злочин, -

в с т а н о в и в :
прокурор Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до Золочівського районного суду Львівської області із клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, що вчинила злочин.

В обгрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом Золочівського ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 21.02.2015 року за заявою гр. ОСОБА_4 щодо факту ймовірного заволодіння її гаражем шахрайським способом гр. ОСОБА_5 та іншими невідомими особами.

Прокурор вказує, що в межах вказаного кримінального провадження допитано потерпілу, ряд свідків та надано доручення на встановлення особи, причетної до вчинення вказаного правопорушення.

Прокурор у клопотанні зазначає, що з моменту вчинення правопорушення минули строки притягнення до відповідальності, особа, що вчинила злочин не встановлена, а тому просить закрити відповідне кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання. Подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, щодо закриття кримінального провадження категорично заперечує.

Враховуючи введені на території України карантинні заходи, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності прокурора та потерпілої.

Ознайомившись із матеріали досудового розслідування та доводами клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ст. 25 КПК України, визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 1ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України,орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що відомості про правопорушення внесено до ЄРДР 21.02.2015 року.

В матеріалах кримінального провадження наявні лише протоколи допиту потерпілої, декількох формальних свідків, надано доручення оперативним працівникам, які фактично виконаними не були.

Будь-які інші слідчі дій у межах кримінального провадження проведеними не були, вартість майна не визначалась (а відтак і вірна кваліфікація ймовірного правопорушення), фактичний розшук причетних осіб до правопорушення не здійснювався, кому достеменно належить гараж так і не встановлено.

Самою потерпілою надано слідчому висновок експерта, згідно якого, підпис іі чоловіка на заяві про відчуження гаражу виконано не ним, а іншою особою.

Маючи таку інформацію, орган досудового розслідування навіть не вніс відповідні відомості до реєстру розслідувань за цим фактом, та не досліджував цих обставин, відповідних судових експертиз не призначав, хто підробив підпис не встановлював та фактично і не намагався цього зробити.

На думку суду, це свідчить або про недбалість відповідних службових осіб органу досудового розслідування, або ж про свідоме приховування злочину.

Варто звернути увагу на той факт, що потерпіла неодноразово зверталась до слідчого із клопотаннями про проведення різного роду слідчих дій, які слідчим були задоволені, що відображено у відповідних постановах слідчого.

Незважаючи на задоволення таких клопотань, фактично цих слідчих дій проведено не було.

Вказане розслідування аж ніяк не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

Відтак, в даному випадку, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечитиме принципу верховенства права та матиме формальний характер.

Окрему увагу, суд звертає на той факт, що провадження розслідувалось впродовж останніх п`яти років, однак матеріали досудового розслідування не містять постанови про призначення прокурора (групи прокурорів) у даному кримінальному провадженні.

Відтак, в ході розгляду заявленого клопотання, судом встановлено, що прокурор Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 не є уповноваженим прокурором у даному кримінальному провадженні, відтак останній і не наділений правом звертатись до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 2,7,9,284, 309, 372,376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання прокурора Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 21.02.2015 року, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, що вчинила злочин - відмовити.

Додані до клопотання матеріали досудового розслідування повернути до Золочівської місцевої прокуратури Львівської області.

Копію даної ухвали скерувати начальнику Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про можливість проведення відповідного службового розслідування за фактом неналежного та неефективного розслідування вказаного кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1