печерський районний суд міста києва
Справа № 757/279/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління, Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 23.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 11.07.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18 жовтня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління, Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 23.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 11.07.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилаються на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів в кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства.

Учасники провадження, які повідомлялись судом належним чином, в судове засідання не з`явились.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно доводів скарги копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримала 26.12.2019, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений законом десятиденний строк.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчими СУ ГУ НП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000650 від 11.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

02.04.2019 заступником прокурора міста Києва ОСОБА_6 визначено підслідність у даному кримінальному провадженні за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві.

10.04.2019 начальником Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000650 від 11.07.2018 доручено слідчому того ж відділу ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування встановлено, що вказане кримінальне провадження розпочате на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 17.05.2018 у справі № 757/12490/18-к, якою зобов`язано уповноважену службову особу прокуратури міста Києва внести до ЄРДР відомості із заяви ОСОБА_3 від 29.11.2017 року та розпочати розслідування.

У своїй заяві від 29.11.2017 ОСОБА_3 в якості правових підстав для порушення кримінального провадження зазначила, що внаслідок неправомірних дій колишнього судді ВАСУ Ліпського їй неправомірно спочатку було відмовлено 20.06.2013 у відкритті касаційного провадження за її скаргою, внаслідок чого вона незаконно була позбавлена ним права на оскарження в касаційному порядку судових рішень нижчестоящих судів, а потім 15.01.2015 повернута заява про роз`яснення судового рішення з непередбачених законом підстав, у зв`язку з чим сама заява залишилась не розглянутою, через що винесені ним ухвали за її скаргою та заявою є завідомо неправосудними за підстав, зазначених у даній заяві з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів. За твердженнями заявника, Ліпський, будучи службовою особою, який здійснює правосуддя, діючи всупереч вимог, положень і приписів ст.ст. 19 ч. 2 68 ч.1 і 129 ч. 3 п. 1 Конституції України, 5 ч.ч. 1 і 2, 7 ч. 1 п-ті 2 і 4, 9 ч. 1 п. 1, 11 ч. 4, 159, 220 ч.ч. 1 і 2 та 231 ч. 1 п. 3 КАС, 54 ч. 5 п. 1 Закону України «Про судоустрій» та роз`яснень пунктів 6 а. 1 і 9 а.а. 3, 8-9 ППВАСУ, на власну користь в особистих інтересах та в інтересах відповідача по справі і суддів окружного і апеляційного судів, під час прийняття рішень 20.06.2013 та 15.01.2015, достовірно усвідомлюючи, що діє всупереч законності, справедливості і інтересам правосуддя, свідомо спочатку проігнорував доводи її касаційної скарги, якими вона обґрунтовувала свої вимоги про скасування оскаржуваних судових рішень щодо відповідача і постановлення окремих ухвал ВАСУ стосовно суддів нижчестоящих судів, задля уникнення останніми відповідальності, а потім вказані в її заяві про роз`яснення судового рішення питання, задля не викриття неправомірності своєї відмови у відкритті касаційного провадження за її скаргою, що потягло до постановлення ним завідомо неправосудних вищезазначених ухвал, що в цілому свідчить про наявність в протиправних діях Ліпського ознак службових злочинів, передбачених ч.ч. 1 і 2 ст. 375 КК України, тобто постановлення двох завідомо неправосудних ухвал.

Оскаржуваною постановою Першого слідчого відділу Територіального управління, Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 23.10.2019 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 11.07.2018, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

З матеріалів справи слідує, що під час досудового розслідування було допитано свідка, досліджено письмові докази у справі, що стосуються предмету досудового розслідування в кримінальному провадженні, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку.

Доводи скарги ОСОБА_3 про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань, оскільки останній у скарзі не зазначає жодної слідчої (процесуальної) дії, яку б належало провести під час досудового розслідування і яким чином це могло вплинути на правильність висновків про закриття кримінального провадження.

Вивчивши усі матеріали, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які б належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі, а відтак посилання заявника на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 368 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою настає за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Наведені ОСОБА_3 факти про постановлення завідомо неправосудних ухвал, не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються матеріалами зібраними в ході досудового розслідування.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а оскільки підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 375 КК України, немає, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління, Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 23.10.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 від 11.07.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1