ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/10870/19 (провадження № 1-кп/201/835/2020), відомості про яке 07 липня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001712, стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною вищою освітою, раніше не судимої, незаміжньої, не працюючої, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, а також за підтриманим потерпілими у раніше пред`явленому обсязі обвинуваченням за ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_9 07 липня 2019 року приблизно о 00 годині 30 хвилин перебувала за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі співмешканцем ОСОБА_11 .

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, між обвинуваченою ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла усна лайка, в ході якої, ОСОБА_11 наніс понад 10 ударів у різні частини тіла обвинуваченій ОСОБА_9 .

Далі, обвинувачена ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_11 , не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, маючи можливість передбачити настання небезпечних наслідків своїх дій і бажала їх настання, тобто, діючи умисно, знаходячись в коридорі біля вхідних дверей, тримаючи в правій руці ніж, який під час сварки взяла у нижньому ящику на кухні, нанесла один удар ножем у район черевної порожнини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді поверхневої непроникаючої колото-різаної рани на передній черевній стінці та один удар ножем у район грудної клітини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені. Проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, проаналізувавши і оцінивши у сукупності всі досліджені у судовому засіданні докази, надані сторонами, суд доходить до висновку про те, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, а не підтримане потерпілими у раніше пред`явленому обсязі обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, про що свідчать наступні обставини.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у раніше пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України не визнала та пояснила суду, що з 2019 року вона проживала разом з ОСОБА_11 у орендованій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 . Напередодні трагічних обставин, 06 липня 2019 року вони знаходилися вдома і вирішили піти прогулятися у парк. Коли вони поверталися додому, повз проходив невідомий чоловік і ОСОБА_11 здалося, що цей чоловік подивився на неї і вона відповіла взаємністю, однак вона заперечила ці обставини та ОСОБА_11 вже був роздратований на ґрунті ревнощів і у них стався словесний конфлікт. Прибувши додому та вживши спиртні напої, конфлікт між ними продовжував наростати і ОСОБА_11 , протягом деякого часу наносив їй удари рукою по обличчю, в область спини і вилиці. Від ударів вона падала на підлогу, а ОСОБА_11 стояв над нею і посміхався. Після того, як вона піднялась, вона почала голосно кликати на допомогу сусідів і вибігла у тамбур, однак ОСОБА_11 вийшов за нею в тамбур, вдарив її і затягнув у квартиру та зламав ручку вхідної двері, щоб вона більше не змогла вийти. Після цього, злякавшись за своє життя, з метою оборони, вона забігла на кухню, де взяла до рук кухонний ніж і вибігла до дверей, однак ОСОБА_11 побіг за нею і коли він її наздогнав, стоячи спиною до дверей, вона обернулася і завдала ОСОБА_11 два удари в область тіла, після чого, будучи в шоковому стані вона пішла у приміщення кухні, сіла на підлогу і почала плакати. ОСОБА_11 підійшов до неї, обійняв і просив заспокоїтися, а потім почав повільно присідати на підлогу, у зв`язку із чим, вона одразу викликала швидку медичну допомогу. Після того, як приїхали лікарі і співробітники поліції, її затримали і вона розповіла, що це вона нанесла удари ножем ОСОБА_11 . Також, обвинувачена у судовому засіданні підтвердила, що не хотіла вбивати ОСОБА_11 , з яким вона планувала створити сім`ю, а завдала удари ножем тільки тому, що боялася за своє життя з огляду на поведінку ОСОБА_11 , у зв`язку із чим, вважає, що її дії носили характер перевищення необхідної оборони.

Крім того, винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 в пред`явленому їй обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, повністю знайшла своє підтвердження з огляду на наступні безпосередньо досліджені у судовому засіданні такі докази:

-показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які суду пояснили, що вони є батьками загиблого ОСОБА_11 , при цьому, очевидцями вбивства їх сина вони не були, а про його смерть вони дізналися 07 липня 2019 року з телефонного дзвінка співробітників поліції, а також зі слів їм відомо, що обвинувачена ОСОБА_9 спричинила ножем їх сину ОСОБА_11 тілесні ушкодження, від яких останній помер. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 також повністю підтримав заявлений ним цивільний позов, поданий під час судового розгляду цього кримінального провадження;

-показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які суду повідомили, що 07 липня 2019 року близько опівночі, будучи відповідно черговим фельдшером і лікарем у КЗ «ОЦКМД та МК» ДОР», їй надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , були спричинені чоловіку ножові поранення, у зв`язку із чим, вони направилися на автомобілі швидкої допомоги за зазначеною адресою. Прибувши на місце, двері у квартиру відчинила дівчина ОСОБА_9 і прохала їх допомоги. Коли вони зайшли до приміщення квартири, то побачили на підлозі чоловіка без ознак життя, на тілі якого було дві колото-різані рани. На їх запитання, що сталося, обвинувачена ОСОБА_9 повідомила, що це вона вдарила чоловіка ножем через раптово виниклий у них конфлікт. Після цього, за зазначеною адресою прибули співробітники поліції, які вже працювали на місці і затримали ОСОБА_9

-показання свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , які суду повідомили, що 07 липня 2019 року, здійснюючи чергування у складі екіпажу патрульної служби УПП в Дніпропетровській області, їм надійшло повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень чоловіку за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши у вказане місце, вони зайшли до квартири, де вже були медичні працівники, а на підлозі лежав труп ОСОБА_11 . Також, на місці була присутня обвинувачена ОСОБА_9 , у якої була розбита губа, при цьому, в ході опитування останньої, вона підтвердила нанесення двох ножових поранень ножем потерпілому в ході конфлікту, а також пояснювала, що до цього, вона вибігала у тамбур і намагалася покликати когось на допомогу.

Також, у своїх показаннях свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_14 пояснили, що зі слів обвинуваченої ОСОБА_9 , перед тим, як завдати потерпілому ОСОБА_11 ножові поранення, останній казав ОСОБА_9 , що якщо вона хоче, може його вдарити, після чого, вона і нанесла два удари, однак суд не може прийняти до уваги ці показання свідків, оскільки це є показання з чужих слів співробітникам поліції в момент затримання обвинуваченої ОСОБА_9 , яка ці обставини суду не повідомляла у своїх показаннях.

-показання свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що вона очевидцем інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення не була, однак проживала поруч з квартирою, де мешкали ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , яких вона разом бачила у під`їзді будинку АДРЕСА_3 . У день, коли все сталося, 07 липня 2019 року, вночі вона лежала у ліжку та почула звуки, подібні на перестановку меблів або падіння якихось предметів, після чого, вона почула жіночий крик про допомогу, а після чого, стало тихо. Коли все заспокоїлося, вона почала засипати, однак у двері подзвонили співробітники поліції та попросили пройти з ними у квартиру, де було чутно звуки. Коли вони зайшли до квартири, вона побачила, що ОСОБА_9 сиділа на підлозі, а на кухні було багато крові, а також дверна ручка була зламана;

-протокол огляду місця події та фотознімки до нього від 07 липня 2019 року (т. 1, а.с. 20-29), з якого встановлено, що слідчим у присутності двох понятих, судово-медичного експерта, в період часу з 02.55 год. до 03.50 год., були виявлені та зафіксовані відомості щодо обставин та обстановки вчинення кримінального правопорушення у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , де на вхідних металевих дверях і коридорі були виявлені плями бурого кольору, з яких були зроблені змиви; у кухонній кімнаті на підлозі виявлено труп ОСОБА_11 , а також були під час огляду виявлені та вилучені п`ять кухонних ножів, пляшки, ганчірку зі слідами бурого кольору, три сліди пальців рук, дві рюмки, два мобільних телефонів;

-протокол огляду трупа від 07 липня 2019 року (т.1, а.с. 6-17), відповідно до якого, в ході огляду трупа ОСОБА_11 було встановлено наявність на тілі останнього по передній поверхні грудної клітини ліворуч та передній поверхі черева у верхній третині ран веретеноподібної форми з рівними краями та загостреними кінцями;

-протокол отримання зразків для експертизи від 07 липня 2019 року (т. 1, а.с. 86), згідно з яким, у обвинуваченої ОСОБА_9 були отримані зразки у вигляді зрізів нігтьових пластин з обох рук;

-протокол огляду місця події від 08 липня 2019 року (т. 1, а.с. 90-96), відповідно до якого, слідчим у присутності понятих та спеціаліста у приміщенні моргу за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14, було оглянуто елементи одягу, у яких був одягнутий ОСОБА_11 в момент його виявлення з ножовими пораненнями, при цьому, на футболці спереду в районі верхньої частини живота було виявлено два отвори, а також зі зворотного боку в районі воротнику на шиї виявлено два отвори;

-протокол огляду від 09 липня 2019 року (т. 1, а.с. 127-130), в ході якого, слідчим у присутності двох понятих було додатково оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: приміщення квартири АДРЕСА_4 , та встановлено наявність на вхідних металевих дверях механічного пошкодження її ручки, яка розташовувалась з внутрішньої сторони;

-висновок експерта № 2281е від 19 липня 2019 року (т. 2, а.с. 54-57), відповідно до якого, на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , враховуючи відомі обставини справи та у відповідності з поставленими перед експертизою питаннями, судово-медичний експерт дійшов висновку про те, що при огляді 08.07.2019 року у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця з внутрішньо-шкіряними крововиливами на його тлі на верхній повіці лівого ока; внутрішньо-шкіряних крововиливів на верхній повіці правого ока ближче до межі росту вій; садна на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч; внутрішньо-шкіряного крововиливу та садна в надплічній області ліворуч з переходом в надключичну область; садна на грудній клітині ліворуч по лопатковій лінії в проекції 4-го грудного хребця; 3-х синців: на задній поверхні лівого плеча в середній третині, на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу та на задній поверхні правого плеча у нижній третині з частковим переходом на ліктьовий суглоб; не менш 49-ти саден: на передній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя з переходом на променево-зап`ястковий суглоб, на долонній поверхні лівої кисті в проекції основи 1-ї п`ясної кістки, в проекції середньої третини 2-ї та 3-ї п`ясних кісток, в проекції голівки 3-ї п`ясної кістки, на долонній поверхні правої кисті у основи 1,2-ї п`ясних кісток, на суглобовій поверхні між основною і нігтьовою фалангами 2-го пальця, на основній фаланзі 3-го пальця, на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на тильній поверхні правої кисті на суглобовій поверхні між основною і проксимальним фалангами 3,4-го пальців, на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу та тильній поверхні лівої кисті; 3-х внутрішньо-шкіряних крововиливів на задній поверхні правого плеча в середній третині; виявлені у неї тілесні ушкодження на обличчі, тулубі і кінцівках, не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від неоднократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою, можливо ріжучою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя, тулубу і кінцівок. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синці багряно-синюшного кольору, без чітких меж; внутрішньо-шкіряні крововиливи червоно-синюшного кольору; садна з підсохлим буро-червоним дном, нижче рівня оточуючої шкіри), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1-1,5 доби до моменту огляду. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння;

-протокол отримання зразків для експертизи від 18 липня 2019 року (т. 1, а.с. 143), згідно з яким, у обвинуваченої ОСОБА_9 були відібрані зразки крові для проведення експертиз;

-висновок експерта № 1033 від 23 липня 2019 року (т. 2, а.с. 11-12), відповідно до якого, при серологічному дослідженні зразка крові підозрюваної ОСОБА_9 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВ0;

-висновок експерта № 1034 від 23 липня 2019 року (т. 2, а.с. 5-6), відповідно до якого, згідно акту судово-медичного дослідження № 800 від 09.07.2019 року, при судово-медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_11 (висновок експерта (акт) № 1349 від 08.07.2019 року), встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВ0;

-висновок експерта № 705 від 13 серпня 2019 року (т. 1, а.с. 176-178), відповідно до якого, в піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з обох рук підозрюваної ОСОБА_9 (об`єкти №№1;2) наявність крові не встановлено. Однак, в цитологічних препаратах, приготованих з піднігтьового вмісту нігтьових зрізів з правої руки підозрюваної ОСОБА_9 (об`єкт №1), виявлені клітини поверхневого шару незроговілого багатошарового плоского епітелію та виявлено білок людини. При встановленні групової належності даних клітин виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат дослідження не виключає походження клітин поверхневого шару незроговілого багатошарового плоского епітелію, виявлених в піднігтьовому вмісті з правої руки підозрюваної ОСОБА_9 (об`єкт №1), від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, у тому числі і від самої підозрюваної ОСОБА_9 , беручи до уваги групову належність її крові. При цьому, походження клітин в даному об`єкті від потерпілого ОСОБА_11 можливе тільки в якості домішку, так як властивий його крові антиген Н також виявлений при серологічному дослідженні даних клітин;

-висновок експерта № 5/4.6/643 від 08 серпня 2019 року (т. 1, а.с. 193-201), відповідно до якого, три сліди пальців рук розмірами 21x2 8мм, 17x19мм, 17x24мм, вилучені з поверхонь пляшок 07.07.2019 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації за ними особи. Слід пальця руки розмірами 21x2 8мм, залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої надана на дослідження і заповнена на ім`я ОСОБА_11 ; слід пальця руки розмірами 17x19мм, залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої надана на дослідження і заповнена на ім`я ОСОБА_9 ; слід пальця руки розмірами 17x24мм, залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої надана на дослідження і заповнена на ім`я ОСОБА_11 ;

-висновки експертів № 687 від 14 серпня 2019 року (т. 1, а.с. 159-162), № 688 від 14 серпня 2019 року (т. 1, а.с. 168-171), № 1038 від 13 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 18-19), № 1036 від 01 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 34-37), № 1037 від 05 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 25-28), № 1039 від 15 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 43-48), відповідно до яких, в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_11 (об`єкти №№1;2), на клинку ножа, що має дерев`яну рукоятку (об`єкт №1), на двох марлевих серветках зі змивами з рук трупа ОСОБА_11 (об`єкти №№1,2), на футболці (об`єкти №№1-3) і в слідах на джинсових брюках (об`єкти №№4-12), в змивах, вилучених з місця події на чотири марлеві тампони (об`єкти №№1-4) та в слідах на рушнику, названому слідчим ганчіркою (об`єкт №5), на футболці (об`єкти №№1-6), на спортивних штанах (об`єкти №№7-20) і на трусах (об`єкти №№21-25), які належать ОСОБА_11 , враховуючи результати цитологічних та серологічних досліджень і групові характеристики крові осіб, що проходять по даному кримінальному впровадженню, можливо висловитися, що кров та клітини в слідах могли бути утвореними за рахунок крові особи (осіб) з групою 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, тому не виключена можливість утворення їх за рахунок крові потерпілого ОСОБА_11 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи. Даних про присутність крові ОСОБА_9 в цих слідах не отримано;

-акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 1349 від 07 серпня 2019 року та висновок експерта № 1349/714-Е від 07 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 65-69, 74-78), відповідно до яких, при експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені, поверхнева непроникаюча колото-різана рана на передній черевній стінці. Вказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті. Проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені спричинене від дії плаского колючо-ріжучого предмета, з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 16,0 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,2 мм, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.1) і знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Поверхнева непроникаюча колото-різана рана на передній черевній стінці спричинена від дії плаского колючо-ріжучого предмета, з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 18,0 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,2 мм, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» п. 2.3) і не знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи морфологічний характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого, а також дані судово-гістологічного дослідження, можна припустити, що давність спричинення тілесних ушкоджень знаходиться в межах наближених до півгодини з моменту їх спричинення. Морфологічний характер тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого, не виключає можливості їх спричинення одним і тим же травмуючим предметом. Локалізація тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого відповідає місцю прикладання травмуючої дії. Поверхнева непроникаюча колото-різана рана на передній черевній стінці має поверхневий характер. Раньовий канал проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітини прямує спереду-назад, знизу-вверх, справа- наліво.

Кількість травмуючих дій в даному випадку відповідає кількості тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого. Тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілого спричинені у короткий проміжок часу, тому встановити послідовність їх спричинення не представляється можливим. Тілесні ушкодження виявлені на тілі потерпілого розташовані в анатомічних ділянках доступних для дії власноруч.

Смерть його настала від проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця та лівої легені, яке ускладнилось гострою кровотратою, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа.

Враховуючи вираженість трупних явищ на момент огляду трупа на місці виявлення, можна припустити, що смерть його настала приблизно за 1,5-3 години до початку огляду трупа на місці виявлення.

Морфологічний характер та локалізація тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого, не виключає можливості здійснення ним самостійних дій у момент заподіяння йому тілесних ушкоджень та до втрати свідомості. Встановити тривалість даного проміжку часу не представляється можливим, але він не перевищує півгодини.

-висновок експерта № 867-МК від 28 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 109-115), відповідно до якого, пошкодження на шматку шкіри грудної клітини та на шматку шкіри з черевної стінки від потерпілого ОСОБА_11 являються колото-різаними ранами, заподіяні плоским колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 16,0 мм та 18,0 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,2 мм. Пошкодження на шматку шкіри грудної клітини та на шматку шкіри з черевної стінки від потерпілого ОСОБА_11 могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа;

-протокол огляду від 13 вересня 2019 року (т. 2, а.с. 173), відповідно до якого, підозрювана ОСОБА_9 у присутності захисника, добровільно зняла систему логічного захисту мобільного телефону «Iphone 7» для проведення його огляду слідчим у присутності понятих, під час якого, було встановлено здійснення декількох телефонних дзвінків, в тому числі, у швидку медичну допомогу після вчинення кримінального правопорушення;

-висновок судово-психіатричного експерта № 173 від 02 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 61-63), відповідно до якого, як випливає з матеріалів кримінального провадження і психіатричного обстеження в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, іспитована не виявляла і ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, про що свідчить її правильне орієнтування в навколишньому й особах, певна послідовність і цілеспрямованість дій, відсутність у її поведінці й висловлюваннях у той період часу ознак маячіння, галюцинацій, розладів свідомості або інших хворобливих порушень душевної діяльності, ОСОБА_9 в період інкримінованого їй діяння на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки не страждала і в теперішній час не страждає. Іспитована в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитована у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

-в ході судового розгляду цього кримінального провадження судом також було допитано свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які суду пояснили, що безпосередніми очевидцями обставин кримінального правопорушення вони не були, а лише знають про них зі слів інших осіб, а також надали характеристику особі обвинуваченій ОСОБА_9 ;

-крім того, судом також було досліджено у якості доказів протокол проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 116-122), а також протокол додаткового проведення слідчого експерименту від 05 вересня 2019 року (т. 2, а.с. 156-163), за участю обвинуваченої ОСОБА_9 , з метою перевірки показань останньої в частині механізму спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, однак, суд не може прийняти до уваги ці докази, як належні, враховуючи положення безпосереднього дослідження доказів і показань, передбачених ст.ст. 23, 95 КПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_9 змінила свої показання у судовому засіданні стосовно механізму та локалізації спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, у зв`язку із цим, суд також не бере до уваги і висновок судово-медичного експерта № 1349/833-Е від 28 серпня 2019 року (т. 2, а.с. 127-130), проведений за результатами цих слідчих дій для встановлення достовірності показань підозрюваної ОСОБА_9 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, як похідний доказ від цих слідчих дій.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінюючи надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вони отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, без істотного порушення прав та свобод людини, є такі, що підтверджують обставини, які підлягали доказуванню у цьому кримінальному провадженні і мають значення для встановлення фактичних даних, не спростованих жодними іншими доказами, наданими сторонами кримінального провадження, при цьому, всі ці докази у своїй сукупності не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про правильну кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ст. 118 КК України, оскільки дійсно під час судового розгляду досліджені докази вказують на те, що остання 07 липня 2019 року приблизно о 00 годині 30 хвилин перебувала за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_11 , який завдав їй тілесні ушкодження, не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, тримаючи в правій руці ніж, який під час сварки взяла у нижньому ящику на кухні, спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , від яких настала смерть останнього.

Що стосується доводів потерпілих, які підтримали у раніше пред`явленому обсязі обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, суд не може прийняти їх до уваги, враховуючи наступні обставини.

Так, з системного аналізу кримінального закону вбачається, що умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання. Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було перевищення меж необхідної оборони.

Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннями ст. 36 КК України ці умови полягають у такому: 1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави; 2) оборона може здійснюватися лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК України; 3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала; 4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; 5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; 6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Визначення конкретного моменту, з якого особа перестала перебувати в стані необхідної оборони з огляду на закінчення злочинного посягання, має відносний характер і залежить від конкретних обставин справи, оцінка яких має включати аналіз об`єктивних і суб`єктивних аспектів поведінки як нападника, так і того, хто обороняється. При цьому важливо з`ясувати, чи могла особа, яка обороняється, з огляду на об`єктивну обстановку та поведінку нападника усвідомлювати, що посягання припинилося, тобто чи було для такої особи за даних об`єктивних обставин очевидним, що у застосуванні заходів захисту відпала необхідність. Якщо ж у ситуації, яка склалася, особа не мала можливості усвідомити факт припинення злочинного посягання, слід вважати, що вона діяла в стані необхідної оборони. Крім того, посягання вважається наявним і тоді, коли воно зупинене, однак може відновитися у будь-який момент.

При розгляді справ даної категорії необхідно також з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту; перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України. Щоб встановити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Як встановлено з досліджених у судовому засіданні доказів, у день вчинення кримінального правопорушення, обвинувачена ОСОБА_9 і її співмешканець ОСОБА_11 , перебували у квартирі, де між ними відбулася сварка, в ході якої, останній, будучи в стані алкогольного сп`яніння, почав умисно наносити ОСОБА_9 неодноразові удари в різні області тіла, що повністю підтверджується дослідженим у судовому засіданні висновком судово-медичного експерта № 2281е від 19 липня 2019 року (т. 2, а.с. 54-57), при цьому, ОСОБА_11 під час цих дій погрожував її вбивством, які вона сприймала реально, враховуючи попередню його поведінку, а також те, що він був фізично сильнішим за неї і сварка відбувалася в темну пору доби в обмеженому просторі (кімнаті), яку вона намагалася залишити, коли вибігала у загально квартирний тамбур і кликала голосно на допомогу сусідів, намагаючись таким чином припинити протиправну поведінку ОСОБА_11 , однак ОСОБА_11 затягнув її у квартиру, зламав ручку вхідний дверей і продовжував погрожувати та наносити їй удари, внаслідок чого, вона побігла на кухню, де і взяла кухонний ніж, в той же час, не застосовуючи його на кухні, знову підбігла до вхідних дверей і не маючи можливості залишити квартиру, стала погрожувати ОСОБА_11 застосуванням ножа, у випадку якщо він не припинить свої дії, однак, дивлячись на те, що посягання з боку ОСОБА_11 не припиняються і останній активно наближався до неї з погрозами, завдала два нецілеспрямованих удари в область тіла ОСОБА_11 , від яких, останній одразу припинив свої дії, а після того, викликала швидку медичну допомогу для надання невідкладної допомоги потерпілому, що також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

А отже, враховуючи у своїй сукупності всі встановлені дані щодо об`єктивної обстановки та поведінки нападника, характер небезпеки, що загрожував ОСОБА_9 , яка захищалася, зазнавши суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_11 , яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди її здоров`ю і, не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди нападнику, використала ніж, який спочатку взяла для того, щоб пригрозити ОСОБА_11 його застосуванням для припинення протиправних дій з його боку, однак, усвідомлюючи, що останній своїх дій не припинив, застосувала його для відбиття нападу, тобто, обвинувачена діяла у стані необхідної оборони, водночас, застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а відтак обвинувачена ОСОБА_9 вийшла за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищила межі необхідної оборони, а тому, її дії правильно кваліфіковані за ст. 118 КК України, у зв`язку із чим, суд не знаходить підстав для кваліфікацій дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, тобто, за тим обвинуваченням, яке підтримали потерпілі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_9 в умисному вбивстві, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої ОСОБА_9 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується, добровільно відшкодувала майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 , яку останній просив стягнути з обвинуваченої у позовній заяві, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ст. 118 КК України визнала у повному обсязі і щиро розкаялася, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_9 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак зі звільненням від його відбування з випробуванням в порядку, передбаченому ст. 75 КК України і покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде в повній мірі відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, його конкретним обставинам і наслідкам, зокрема, умисного заподіяння обвинуваченою смерті іншій особі у стані перевищення меж необхідної оборони, тобто вимушених дій для відбиття нападу і захисту своїх прав і законних інтересів, однак із застосуванням засобів захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя, які не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, є особою молодого віку, свою вину у вчиненні інкримінованого їй стороною обвинувачення кримінального правопорушення визнала у повному обсязі і щиро розкаялася, позитивно характеризується, після вчинення суспільно-небезпечного діяння викликала швидку медичну допомогу потерпілому, повністю відшкодувала майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 , який останній просив стягнути з обвинуваченої у позовній заяві, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 і відсутністю таких, що їх обтяжують, а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, а призначення вищевказаного покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і розумності.

Питання щодо долі речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Також, потерпілим ОСОБА_6 на адресу суду була подана позовна заява про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 48 607,87 грн., і в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000,00 грн. Під час здійснення судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, майнова шкода у вищевказаному розмірі була визнана обвинуваченою і повністю сплачена потерпілому ОСОБА_6 , згідно наданої суду квитанції про перерахунок грошових коштів, у зв`язку із чим, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на добровільне відшкодування завданої шкоди.

В той же час, вирішуючи вищезазначені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000,00 грн., суд, враховуючи вимоги ст.ст. 23, 1172, 1187 ЦК України, вважає за необхідне задовольнити вказані позовні вимоги частково, з врахуванням ступеня вини обвинуваченої, оскільки внаслідок суспільно-небезпечних дій обвинуваченої ОСОБА_9 дійсно загинув син потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , що спричинило потерпілому ОСОБА_6 моральні страждання, зазначена ситуація для нього була екстремальною та стресовою, яка внесла істотні зміни в його житті, призвело до неможливості задовольняти актуальні для нього потреби в повноцінній сім`ї та їх благополуччі, був порушений його оптимальний, звичний стереотип життєдіяльності, знизилися якість життя і впевненість у своєму майбутньому, постійне згадування про сина підтримують у ньому тривалий час стан вираженої психоемоційної напруженості, погіршився зміст і стан його соціального функціонування, відбулися негативні і незворотні зміни в його житті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази зрізи нігтьових пластин, мікрочастки, змиви з рук, контрольний марлевий тампон, дактилокарта трупа ОСОБА_11 , п`ять кухонних ножів, ганчірку, три пляшки, три сліди пальців рук, дві чарки, елементи одягу, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1573) знищити.

Речові докази - мобільний телефон марки «Iphone 6», imei НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Iphone 7», imei НОМЕР_2 , ланцюжок-браслет з металу жовтого кольору та кільце з металу сірого кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1573) повернути їх власникам.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень), відмовивши у задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні у розмірі 3 140,02 грн. (три тисячі сто сорок гривень дві копійки).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3