Справа №463/191/20
Провадження №1-кс/463/277/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , -

встановив:

10.01.2020 в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_3 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Скаргу мотивує тим, в провадженні ДБР перебувають матеріали кримінального провадження №0000341 від 11.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, розпочатого на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення відносно нього злочину від 10.09.2019.

15.11.2019 постановою слідчого ДБР відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, однак таке рішення слідчого скасоване ухвалою слідчого судді від 06.12.2019.

23.12.2019 ОСОБА_4 скерував в ДБР повторне клопотання про залучення його до провадження як потерпілого, однак всупереч вимогам ст.220 КПК України станом на 02.01.2020 відомості про результати розгляду клопотання на його адресу не надходили, тому просить визнати бездіяльність слідчого ДБР протиправною; зобов`язати слідчого ДБР ОСОБА_3 , у визначений законом термін, розглянути належним чином повторне клопотання ОСОБА_4 від 23.12.2019 про залучення його до кримінального провадження №0000341 від 11.10.2019 як потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, розгляд скарги просив проводити без його участі.

Слідчий ДБР ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що постановою від 20.12.2019 ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання потерпілим, копію якої 24.12.2019 скеровано на поштову адресу ОСОБА_4 . Зазначив, що вказана постанова не скасована, є чинною, тому відсутні підстави для винесення постанови за результатами розгляду аналогічного повторного клопотання ОСОБА_4 від 23.12.2019, про що останнього письмово повідомлено листом від 28.12.2019.

Заслухавши пояснення слідчого ДБР, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги постановою від 20.12.2019 ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання потерпілим. Копію вказаної постанови скерована на поштову адресу ОСОБА_4 24.12.2019, що підтверджується супровідним листом №03/1-19881вих-19 від 24.12.2019.

26.12.2019 в ДБР надійшло повторне клопотання ОСОБА_4 від 23.12.2019 про визнання його потерпілим.

У відповідності до вимог ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з тим, в ході розгляду скарги встановлено, що клопотання ОСОБА_4 від 23.12.2019 є аналогічним його попередньому клопотанню, яке вже вирішене по суті постановою слідчого від 20.12.2019, про що слідчий ДБР повідомив ОСОБА_4 листами від 24.12.2019 та 28.12.2019.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, викладені у скарзі ОСОБА_4 щодо бездіяльності слідчого не знайшли свого підтвердження, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1