1Справа № 335/1548/20 1-кс/335/1886/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000425 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2019 року. В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у накладенні арешту на автомобіль відпала потреба, оскільки на цей час виконані всі необхідні процесуальні дії, автомобіль оглянутий, з нього вилучені речі, мобільні телефони перебували у провадженні слідчого з 19.03.2020 року, а тому у накладенні на них арешту відпала потреба, грошові кошти у сумі 2500 грн. не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як і кредитні картки, і ключі, а тому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на вказане майно.
У судове засідання заявник не з`явився, до суду подане клопотання про розгляд заяви без участі заявника, заяву підтримали та просять задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути дане питання без його участі через завантаженість. Заперечень проти клопотання слідчий у заяві не висловив.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000425 від 17.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час санкціонованого обшуку автомобіля «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_1 від 19.03.2020 року, а саме на: поліетиленовий прозорий пакет з порошковою речовиною білого кольору, Мобільний телефон «Айфон» в корпусі сріблясто-чорного кольору; Мобільний телефон «Айфон» в корпусі чорного кольору з чохлом червоного кольору; Грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень п`ятьма купюрами номіналом 500 гривень - ФЖ 4820732, УЖ 3057220, ГМ 0530798, ВЗ 8556748, ЛА 9397521; Полімерний пакет з зернами (насінням) сірого кольору; Три кредитні картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; зв`язка ключів у кількості 3 шт.; ключ на кільці, Автомобіль «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_5 , Блокнот з рукописним текстом.
У відповідності до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику або передаються на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вбачається, що підставами для накладення арешту на вказане майно на момент розгляду клопотання слідчого про арешт майна були обставини та дані, надані слідчому судді, які вказували на те, що це майно відповідало критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Статтею 174 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме було знаряддям вчинення злочину та зберегло на собі його сліди.
На даний час досудове розслідування кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт на зазначене майно, триває, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України.
Матеріалами клопотання, наданими слідчому судді не доведено, що у застосуванні арешту мобільного телефону «Айфон» в корпусі сріблясто-чорного кольору; Мобільного телефон «Айфон» в корпусі чорного кольору з чохлом червоного кольору; грошових коштів в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень п`ятьма купюрами номіналом 500 гривень - ФЖ 4820732, УЖ 3057220, ГМ 0530798, ВЗ 8556748, ЛА 9397521; відпала потреба, або арешт на майно заявника накладено необґрунтовано.
Отже, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного вилученого майна є необхідним для досудового розслідування і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права та свободи особи, яка власником зазначеного майна.
Посилання заявника на те, що майно перебуває під арештом безпідставно, за яким органами досудового розслідування не може бути підставою для скасування арешту майна, оскільки арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення проведення їх відповідного дослідження.
З урахуванням вищевикладеного, заявник, згідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, не довів, що в подальшому застосуванні арешту вищезазначеного майна відпала потреба, або арешт накладено не необґрунтовано, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчено, та слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено підстав вважати, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано, арештоване майно залишається речовим доказом у справі, а тому може виникнути необхідність проведення з ним слідчих дій на стадії досудового розслідування або його огляду як речового доказу на стадії судового розгляду.
Крім того, на думку слідчого судді безповоротне скасування арешту може призвести до відчуження, або знищення майна, що зашкодить інтересам слідства, а тому дана вимога є передчасною та, оскільки потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на час розгляду клопотання не відпала, слідчий суддя вважає клопотання в частині скасування арешту з мобільного телефону «Айфон» в корпусі сріблясто-чорного кольору; Мобільного телефон «Айфон» в корпусі чорного кольору з чохлом червоного кольору; грошових коштів в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень п`ятьма купюрами номіналом 500 гривень - ФЖ 4820732, УЖ 3057220, ГМ 0530798, ВЗ 8556748, ЛА 9397521 не підлягає задоволенню.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Статтею 174 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Однак, слідчому судді стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження необхідності подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна і справжню необхідність здійснення таких заходів, які обмежують право власності, досягнення завдань кримінального провадження.
Так, під час розгляду клопотання про скасування арешту доведено, що у арешті потреба відпала, а стороною обвинувачення не зазначено, яке доказове значення мають вказані речі у даному кримінальному провадженні, з огляду на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 91 КПК України, а тому слідчий суддя проаналізувавши зміст фабули кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування якого накладено арешт, вважає за необхідне скасувати арешт щодо вилученого майна, а саме з трьох кредитних карток «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , зв`язка ключів, ключ на кільці, та повернути вказане майно його власнику, оскільки у відповідності до ч.2 ст.174 КПК України, у подальшому його застосуванні відпала потреба, отже заявлене клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме було знаряддям вчинення злочину та зберегло на собі його сліди.
Щодо вимог клопотання про скасування арешту з автомобіля, то слідчий суддя встановив таке.
Досудове розслідування кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт на зазначене майно, триває і не завершено, потреба в застосуванні подальшого арешту в частині заборони власнику розпоряджатися автомобілем не відпала.
Отже, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна є необхідним для досудового розслідування і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права та свободи особи, яка власником зазначеного майна. Крім цього, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що також унеможливлює скасування вказаного заходу в частині заборони розпорядження автомобілем.
Разом із тим, органом досудового розслідування проведено обшук автомобіля з якого вилучені потрібні зразки, автомобіль перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування з 19.03.2020 року, тому слідчий суддя дійшов висновку, що відпали обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна у вигляді заборони використовувати транспортний засіб може привести до приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, пересування, передачі майна.
Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя знаходить можливим скасувати арешт автомобіля в частині заборони користуватися ним.
Разом з тим, кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 на цей час не завершене (перебуває на стадії досудового розслідування), а тому підстав для скасування арешту автомобіля в частині позбавлення права на його розпорядження немає.
Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Керуючись ст. ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2020 року у справі № 335/1548/20 провадження 1-кс/335/1366/2020 у кримінальному провадженні №0000425, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2019 року з трьох кредитних карток «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , зв`язка ключів, ключ на кільці, з автомобіля «ВАЗ 21150», державний номер НОМЕР_1 в частині заборони власнику автомобіля користуватися автомобілем з покладанням обов`язку на його володільця зберігати транспортний засіб у стані придатному для використання у кримінальному провадженні протягом усього часу кримінального провадження.
В решті частині клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1