УХВАЛА

Справа № 569/22912/18

1-кс/569/2563/20

18 травня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
свідка ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000576 від 21.11.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про примусове відібрання зразків букального епітелію у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення молекулярно-генетичних експертиз.
В обґрунтування клопотання вказав, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000576 від 21.11.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Із матеріалів клопотання вбачається, 25.04.2019 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 25.04.2019 №569/22912/18 1-кс/569/2902/19 проведено обшук автомобіля марки «Mercedes-Benz E-350 CDI2987» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: ZIP-пакетик з вмістом кристалічної речовини білого кольору; змив із пакетику з вмістом кристалічної речовини білого кольору, поміщено до паперового конверту з пояснюючим написом.
Згідно висновку експерта №3/627 від 19.06.2019 надана на дослідження порошкоподібна (кристалічна) речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін.
Згідно висновку експерта судової молекулярно-генетичної експертизи Львівського НДЕКЦ МВС України №10/465 від 13.09.2019 у вирізках з наданої на дослідження марлевої серветки зі змивом виявлено поодинокі клітини з ядрами, походять від невстановленої особи чоловічої генетичної статі.
З метою встановлення або спростування причетності ОСОБА_4 до незаконного придбання та зберігання психотропної речовини метамфетамін, виникла необхідність в проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи.
22.10.2019 прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 винесено постанову про відібрання у ОСОБА_4 біологічних зразків - букального епітелію для проведення судових експертиз, з якою ОСОБА_4 ознайомився 23.10.2019, однак від добровільного надання зразків букального епітелію відмовився.
Висновки експертів у вищевказаних судових експертизах можуть остаточно підтвердити або спростувати причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задоволити.
ОСОБА_4 та його адвокат у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Суду повідомили, що підозри у вказаному кримінальному провадженні від 21.11.2018р., за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 не вручено. Тому примусове відібрання букального епітелію в свідка ОСОБА_4 буде втручанням в його особисте і сімейне життя.

Заслухавши учасників розгляду в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Згідно ч.4 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, щодо якої стосується подане клопотання. Враховуючи положення ч.2 ст.163 КПК України, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі чи документи.
Відповідно до ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).
Статтею 163 ч.5 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно п.8 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.
Крім того, як вбачається з ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Обов`язковою передумовою надання права тимчасового доступу до відомостей, що містять охоронювану законом таємницю, є можливість використання як доказів таких відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей (ч. 6 ст. 163 КПК України).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006р.; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993р.; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001р.).
Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції. До того ж в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.
Ст. 18 КПК України передбачено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Визначений ст. 18 КПК України, ст. 63 Конституції України принцип свободи від самовикриття не слід тлумачити буквально, у контексті заборони примусу виключно щодо дачі пояснень, показань відносно себе та близьких родичів. Ця гарантія поширюється і на право ненадання відомостей у будь-який інший спосіб, що може прямо чи побічно, безпосередньо чи опосередковано бути використано проти інтересів особи.
Відповідно до статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Враховуючи, що слідчий в порушення ст. 241 КПК України не довів достатніх підстав вважати необхідність примусового відібрання біологічних зразків букального епітелію у свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення клопотання не має, оскільки це буде втручання в його особисте і сімейне життя.
На підставі наведеного, керуючись ст. 160, 245, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000576 від 21.11.2018, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя