№ 204/8493/19
№ 1-в/204/1591/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Балашихинського міського суду Московської області Російської Федерації від 28.10.2016 року, у відповідність із законодавством України, відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив :

В провадження Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 03.12.2019 року, від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України.
У вказаному клопотанні представник Міністерства юстиції України клопоче про визначення за Кримінальним кодексом України правової кваліфікації діянь, у вчиненні яких ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним відповідно до вироку Балашихинського міського суду Московської області від 28.10.2016 року та визначення строку позбавлення волі, що підлягає до відбуття засудженому ОСОБА_4 , з визначенням початку строку відбуття покарання, посилаючись на те що, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_4 в Україні є АДРЕСА_1 .
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.1 ст.610 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Передача засуджених для відбування покарання, з однієї держави до іншої, регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року та ст. 606 КПК України.
Крім того, згідно ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Положеннями ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Разом з цим, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 610 КПК України, суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Так, згідно з матеріалами клопотання на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 29.08.2019 року № 06-108489/19, керуючись ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, Міністерством юстиції України було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ № 3546/5 від 15 листопада 2019 року).
Згідно з вироком Балашихинського міського суду Московської області від 28.10.2016 року, ОСОБА_4 визнано винним, у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 30 ч. 3, 228.1 ч. 4 п. «г» КК РФ, а саме у вчиненні замаху на незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, в великому розмірі, та призначено засудженому покарання, із застосуванням ст.64 КК РФ, у вигляді 7 років позбавлення волі, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вирок суду набрав чинності 08 листопада 2016 року.
ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ ВК № 5 УФСВК у Брянській області. Початок строку відбуття покарання 06.01.2016 року, кінець строку 05.01.2023 року.
В матеріалах справи наявна заява засудженого ОСОБА_4 , про те, що він згоден з переводом до виконавчих установ на території України; довідка про стан здоров`я і довідка про тривалість відбутої частини строку покарання та характеристика відносно засудженого.
Кримінальним кодексом України передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення (злочин), за скоєння якого було засуджено ОСОБА_4 судом Російської Федерації, а саме:
- ч.2 ст.15 КК України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі;
- ч.2 ст.307 КК України, за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, та карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
При визначенні покарання суд враховує, що відповідно до положень ч.3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.
Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 69 КК України, передбачено призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд вважає за необхідне при визначенні покарання, застосовувати відносно ОСОБА_4 , положення ст.ст. 68 ч.3, 69 ч.2 КК України, та визначити покарання у розмірі двох третин максимального строку позбавлення волі, без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке не було призначено вироком іноземної держави.
Таким чином, судом встановлено всі правові підстави для приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, з метою забезпечення його виконання на території України.
Керуючись ст. 9 Конституції України, Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 602, 603, 610 КПК України, ст.ст.15, 68, 69, 307 КК України,

постановив:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Балашихинського міського суду Московської області Російської Федерації від 28.10.2016 року, у відповідність із законодавством України, відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 307 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 68 ч.3, 69 ч.2 КК України, у вигляді шести років і шести місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 06 січня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали.
Строк апеляційного оскарження ухвали суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Копію ухвали направити в Міністерство юстиції України, для виконання.

Суддя ОСОБА_1