Справа № 202/4258/20
Провадження № 1-кс/202/5250/2020
УХВАЛА
Іменем України

16 липня 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000029 від 10.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 про арешт майна.
Відповідно до клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 10.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України.
В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 15.02.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ч.3 ст. 369 КК України.
Тому прокурор, з метою для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт, на майно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, а саме: житлове приміщення (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 252.8, яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3 , 1/1 частка;нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.) 82, зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3 , 1/1 частка.
Прокурор в судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна заява, відповідно до якої прокурор просить розглянути клопотання без його участі.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 10.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України.
В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Згідно відомостей інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за підозрюваним ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстровано нерухоме майно, а саме: житлове приміщення (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 252.8; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , паркувальне місце № 4, загальною площею (кв.м.) 82.
Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зважаючи на те, що санкція інкримінованого підозрюваному ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369 КК України, передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, необхідно накласти арешт на майно підозрюваного, що належить йому на праві приватної власності, шляхом заборони права відчуження та розпорядження, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України.
Саме такий спосіб накладення арешту на майно, забезпечить потреби досудового розслідування, виправдовує ступінь втручання у права підозрюваного та не матиме негативних наслідків як для самої підозрюваного, так і інших осіб, оскільки заборона відчуження та розпорядження майном не позбавляє права на користування ним.
За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважає можливим накласти арешт на майно підозрюваного, шляхом заборони права відчуження та розпорядження нерухомим майном, а саме: житлове приміщення (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 252.8; нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею (кв.м.) 82.
Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000029 від 10.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України - задовольнити.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження нерухомим майном, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
-1/1 частка житлового приміщення (квартира), за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 252.8;
-1/1 частка нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , паркувальне місце № 4, загальною площею (кв.м.) 82.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1