УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2019 Справа №607/24467/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000015 від 23.03.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000015 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування поданої скарги вказав, що у провадженні слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000015 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 365 КК України, який 30 липня 2019 року прийняв постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях посадових осіб Бережанського відділення поліції Головного Управління поліції в Тернопільській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Постанову слідчого ОСОБА_4 від 30 липня 2019 року ОСОБА_3 вважає незаконною та необґрунтованою і такою що підлягає до скасування виходячи із наступного.

Так, скаржник вказав, що кримінальне провадження № 0000015 від 23.03.2016 року органом досудового розслідування неодноразово закривалось про що приймались відповідні постанови, які скасовувались ухвалами слідчих суддів.

Прийняття чергової постанови від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000015 від 23.03.2016 року є незаконним та необґрунтованим на думку ОСОБА_3 , оскільки органом досудового розслідування не виконано вимог слідчих суддів, які ставились при скасуванні попередніх постанов про закриття кримінального провадження.

Крім цього, органом досудового розслідування допущена суттєва неповнота проведеного досудового розслідування, оскільки не з`ясовано фактичних обставин справи, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі. Зокрема скаржником зазначено, що у справі не проводилось жодних слідчих дій, не допитаного повторно самого ОСОБА_3 про що була відповідна вказівка слідчого судді; не з`ясовано чи законно здійснювалось фотографування працівником Бережанського відділення поліції ОСОБА_5 його внука ОСОБА_6 та подальшого пред`явлення виконаного фото учасникам кримінального провадження в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000312 від 11.11.2015 року; не досліджено та не надано оцінку законності направлення за підписом начальника Бережанського відділу поліції ОСОБА_7 запиту головному лікарю Бережанської ЦИКЛ в Тернопільській області від 12.11.2015 року про надання інформації щодо перебування на «Д» обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_6 , у зв`язку із вирішенням матеріалів внесених до ЄРДР № 0000312 від 11.11.2015 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а також не досліджено та не надано оцінку законності направлення 13.11.2015 року за підписом начальника Бережанського відділу поліції ОСОБА_7 запиту міському голові м. Бережан про надання довідки-характеристики, довідки про склад сім`ї, довідки чи являється депутатом будь-якого рівня ОСОБА_8 , 19.07.1996 року, у зв`язку із вирішенням матеріалів внесених до ЄРДР № 0000312 від 11.11.2015 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 вказав, що залишились не вирішеними його клопотання, зокрема від 07.05.2019 року та 10.06.2019 року в яких він клопотав про проведення об`єктивного досудового розслідування та проведення ряду слідчих дій, при наявності ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 згідно якої зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні №0000015 від 23.03.2016 року розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.05.2019 року у відповідності до вимог статті 220 КПК України.

Також, ОСОБА_3 вказав, що в ухвалах слідчих суддів, які приймались за результатами розгулу поданих скарг у вказаному кримінальному провадженні, вимагалось від органу досудового розслідування визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, однак такі ухвали не були виконані органом досудового розслідування.

Із наведених підстав ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000015 від 23.03.2016 року.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, просить її задовольнити.

Представник прокуратури Тернопільської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив та слідчим суддею визнано можливим розглянути скаргу у його відсутності, відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

ОСОБА_3 є належною особою, яка вправі оскаржувати постанову про закриття кримінального провадження, оскільки відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення внесено за його заявою.

Слідчий суддя приймає до уваги твердження скаржника ОСОБА_3 про те, що про оскаржувану постанову він дізнався 07.10.2019 року в ході розгляду його скарги слідчою суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_9 та у десятиденний строк звернувся із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000015 від 23.03.2016 року, а тому ним не пропущений строк оскарження вказаної постанови.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ прокуратури Тернопільської області перебувало кримінальне провадження №0000015 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень з боку посадових осіб Бережанського відділення поліції Головного Управління поліції в Тернопільській області, яке виразилося у фальсифікації кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 .

30 липня 2019 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000015 від 23 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України у зв`язку із відсутністю в діяннях посадових осіб Бережанського відділенні поліції Головного Управління поліції в Тернопільській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Так, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 30.07.2019 року слідчим наведено покази свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ..

Крім цього, у мотивувальній частини постанови слідчий відзначив, що було проведено одночасний допит між ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 за участі адвокатів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та встановлено, що ОСОБА_12 показала, що 08.04.2016 року їй було допитано в якості свідка і вона під час допиту повідомила слідству всю інформацію, якою вона володіє в рамках даного кримінального провадження, іншої інформації в неї немає, нею не володіє і надати не може. На всі запитання слідчого та інших учасників слідчої дії ОСОБА_12 відмовилась від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.

Також, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчий вказав, що в ході досудового розслідування встановлено, що в грудні 2915 року відповіднодо наказу ГУНП в Тернопільській області від 04.12.2015 року за № 112 проведено службове розслідування за колективною заявою ОСОБА_3 та інших осіб щодо можливих неправомірних дій першого заступника начальника Бережанського ВП ГУНП ОСОБА_13 та незаконного звинувачення онука ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 у вчиненні крадіжки.

Далі, слідчий вказав, що 24 грудня 2015 року згідно висновку службового розслідування, затвердженого заступником начальника ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_21 встановлено, що факти викладені у зверненні щодо можливих неправомірних дій першого заступника начальника Бережанського ВП ГУНП ОСОБА_13 та незаконного звинувачення онука ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 у вчиненні крадіжки не знайшли свого підтвердження.

Крім цього, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування на ім`я т.в.о. начальника ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 11.04.2016 року було скеровано листа з приводу проведення службової перевірки за фактами процесуальних порушень з боку окремих посадових осіб Бережанського ВП ГУНП України в Тернопільській області. Проведеною перевіркою порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розслідуванні кримінального провадження №0000312 працівниками СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області не встановлено.

Також, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчий вказав, що досудовим розслідуванням не встановлено, що діями службових осіб Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду, яка в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Враховуючи, що в ході проведення досудового розслідування не здобуто достатніх даних про вчинення посадовими особами Бережанського відділення поліції Головного Управління поліції України в Тернопільській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, слідчий дійшов висновку про відсутність в діяннях посадових осіб Бережанського відділення поліції Головного Управління поліції в Тернопільській області ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, в зв`язку із чим прийняв рішення про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015 від 23 березня 2016 року.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 30.07.2019 року слідчим ОСОБА_4 у вказаній постанові не викладено суть заяв осіб, які звернулись із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, не вказано яке кримінальне правопорушення (чи які кримінальні правопорушення) на їх думку були вчиненні та якими особами.

В оскаржувані постанові слідчий обмежився лише викладом змісту пояснень свідків які допитувались у кримінальному провадженні та вказав про проведення одного одночасного допиту. Більше того, слідчий, обґрунтовуючи прийняте рішення про відсутність у діях посадових осіб Бережанського відділення поліції Головного Управління поліції в Тернопільській області ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, зіслався на результати проведеної службової перевірки за фактами процесуальних порушень з боку окремих посадових осіб Бережанського ВП ГУНП України в Тернопільській області, якою не встановлено порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розслідуванні кримінального провадження №0000312 працівниками СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, що свідчить про те, що слідчим, в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України, самостійно не досліджено обставини кримінального провадження, зокрема факти на які вказували заявники у кримінальному провадженні, а лиши зіслався на результати перевірки, проведеної іншими посадовими особами, які не діяли в рамках даного кримінального провадження.

Так, органом досудового розслідування не вказано, про які обставини та факти зазначали заявники, які на їх думку містили ознаки кримінального правопорушення та якими особами вони були вчиненні за твердженням заявників.

Органом досудового розслідування не вказано, які обставини були встановлені в ході досудового розслідування, зокрема які із тих, про які зазначали заявники, знайшли своє підтвердження, а які ні. Не надана правова оцінка встановленим обставинам, фактам та діям осіб, діяльність яких підлягала перевірці, зокрема щодо наявності чи відсутності в їх діях ознак кримінального правопорушення.

Зокрема, поряд з іншими, без відповіді залишились обставини про які вказували заявники, у тому числі скаржник ОСОБА_3 . Так, ними зазначалось про неправомірність здійснення фотографування особи ОСОБА_6 працівниками поліції, зокрема працівником Бережанського відділення поліції ОСОБА_5 , а також здійснення запитів щодо ОСОБА_6 до головного лікаря Бережанської ЦИКЛ в Тернопільській області з приводу перебування на обліках у лікарів та до міського голови м. Бережани з приводу характеризуючих даних особи ОСОБА_6 . На думку ОСОБА_3 , такі дії принизили честь та гідність його внука, та його сім`ї в цілому, оскільки сприяли поширенню недостовірної інформації про начебто вчинення його внуком крадіжки, якої він не вчиняв, що завдало кожному із членів його сім`ї моральних страждань та переживань.

Крім цього, ухвалами слідчих суддів, зокрема від 14.03.2017 року, 07.11.2017 року, 29.12.2019 року неодноразово скасовувались постанови органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження №0000015 від 23 березня 2016 року з причин неповноти проведеного досудового розслідування із зазначенням допущених недоліків проведеного досудового розслідування.

Так, в ухвалі слідчої судді ОСОБА_23 від 14.03.2017 року, поряд з іншими недоліками досудового розслідування, зазначалось про те, що у постанові про закриття кримінального провадження не мотивовано, хто саме із працівників поліції відповідно до службових обов`язків зобов`язані були вчиняти дії щодо перевірки на причетність до вчинення крадіжки з дитячого садка «Золотий ключик» ОСОБА_6 та чи діяли вказані працівники поліції відповідно до встановлених законодавством та процесуальним законом службових повноважень. Вказані недоліки також не були усунуті при постановленні оскаржуваної постанови, яка є предметом розгляду даної скарги.

Так, в ухвалі слідчого судді ОСОБА_24 від 29.12.2018 року, поряд з іншими недоліками досудового розслідування, зазначалось про необхідність повторного допиту ОСОБА_3 , що не було виконано на час постановлення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 30.07.2019 року.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що у матеріалах кримінального провадження наявні клопотання ОСОБА_3 від 21.01.2019 року, 07.05.2019 року, 10.06.2019 року, які залишились невирішеними на час прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 30.07.2019 року, з урахуванням того факту, що у матеріалах кримінального провадження також наявна невиконана ухвала слідчої судді ОСОБА_9 від 03.06.2019 року згідно якої зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні №0000015 від 23 березня 2016 року розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.05.2019 року у відповідності до вимог статті 220 КПК України.

Також, залишилось не вирішеним питання щодо визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 потерпілими у кримінальному провадженні №0000015 від 23 березня 2016 року.

Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з метою продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 23 березня 2016 року під час якого слід врахувати вимоги, зазначені у мотивувальній частині даної ухвали, а також попередніх ухвал, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження, визначити повний обсяг слідчих та процесуальних дій та після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення, виходячи із встановлених фактичних обставин, зібраних доказів та вимог як кримінального, так і кримінально-процесуального законодавства України.

Крім цього, слід вирішити питання про підслідність кримінального провадження №0000015 від 23.03.2016 року в порядку ст. 216 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000015 від 23.03.2016 року скасувати.

Копію даної ухвали разом із матеріалами кримінального провадження №0000015 від 23.03.2016 року направити в прокуратуру Тернопільської області для вирішення питання про підслідність кримінального провадження №0000015 від 23.03.2016 року в порядку ст. 216 КПК України.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1