ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1692/20 Справа № 183/7579/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001717 за апеляційною скаргою представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анцир, Конського району, Красноярського краю, РФ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,
представника цивільного позивача ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради матеріальну шкоду у розмірі 391404,80 грн.
Стягнуто з ПрАТ СК Юнівес на користь Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради матеріальну шкоду у розмірі 100000 грн.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, за таких обставин.
25 серпня 2018 року приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_1 , рухався по правій крайній полосі руху автошляху «Знамянка-Луганськ-Ізварине» Новомосковського району, Дніпропетровської області, зі сторони м. Дніпро в напрямку м. Новомосковськ, а позаду у лівій смузі руху автодороги, у попутному напрямку, рухався автомобіль «Skoda Octavia А7» р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , в якому в якості пасажира перебувала ОСОБА_11 , де на ділянці 229 км автошляху «Знамянка-Луганськ-Ізварино», ОСОБА_7 , не впевнившись що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`ю громадян, почав змінювати рух наліво на другу полосу автошляху з метою подальшого розвороту, створюючи аварійну ситуацію на дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення вищевказаних транспортних засобів.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Skoda Octavia А7» р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки лівої стегнової кістки, закритого травматичного вивиху головки лівої стегнової кістки, закритого перелому лівої клубової кістки тазу (область кульшової западини), закритого перелому 3-ї п`ясткової кістки правої кисті, струсу головного мозку, садна у тім`яній області голови, синців в області лівого кульшового суглобу, на правій кисті, які у своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком більше, як 21-н день.
Своїми діями, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». І порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Не погоджуючись з вказаним вироком, представник ПрАТ СК Юнівес ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині задоволення цивільного позову Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні цивільного позову Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради до ПрАТ СК ЮНІВЕС.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача страхового відшкодування у зв`язку з тим, що позивач протягом року з моменту дорожньо-транспортної пригоди до страхової компанії не звертався.
Вказує, що суд першої інстанції не досліджував та не аналізував правомірність та законність вимог позивача до ПрАТ СК ЮНІВЕС в розумінні Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та не прийняв до уваги, що цивільний позивач із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ СК ЮНІВЕС не звернувся протягом строку, визначеного п.37.1.4 ст. 37 Закону, та до матеріалів справи не долучено доказів звернення до ПрАТ СК ЮНІВЕС за виплатою страхового відшкодування в межах строків, визначених спеціальним законом.
У запереченнях на апеляційну скаргу представник цивільного позивача Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району - селищний голова ОСОБА_12 просить залишити апеляційну скаргу ПрАТ СК Юнівес без задоволення, а вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року залишити без змін.
Зазначає, що 28.08.2018 року представник цивільного позивача ОСОБА_13 зверталася до відділення страхової компанії у м. Дніпро із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховою компанією присвоєно номер цьому зверненню - №46 від 28.08.2018 року, крім того представник цивільного позивача надала пояснення про всі відомі їй обставини ДТП. При здійсненні підготовки до судового засідання представник виконавчого комітету Слобожанської селищної ради звертався до Дніпровського регіонального управління ПрАТ СК Юнівес, для отримання копії заяви для надання до суду, однак представником страхової компанії в наданні копії заяви було безпідставно відмовлено.
Вказує, що на день подання позову страховою компанією не здійснено на адресу цивільного позивача жодних виплат. ПрАТ СК Юнівес умисно затягують розгляд питання про виплату страхового відшкодування та не надали цивільному позивачу відмову у виплаті, хоча і не здійснюють її. Також цивільний відповідач умисно ігнорував ухвали суду першої інстанції щодо розгляду цивільного позову у рамках даного кримінального провадження, до суду не з`являлись та відзив надали лише після спливу майже року з дня відкриття провадження у справі.
Зазначає, що цивільним відповідачем використано всі засоби захисту свого права подано заяву про виплату страхового відшкодування за № 46 від 28.08.2018 року, залучено ПрАТ СК Юнівес як цивільного відповідача у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 . Іншого способу реалізувати право на отримання суми страхового відшкодування законом не передбачено. Наявність зареєстрованого звернення за № 46 від 28.08.2018 року цивільним відповідачем просто ігнорується.
Потерпіла ОСОБА_11 та представник ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, від потерпілої ОСОБА_11 надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, у зв`язку з чим, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності потерпілої та представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 та просив її задовольнити, думки прокурора та представника цивільного позивача ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 , просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, доведеність його вини в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим, судом апеляційної інстанції не переглядаються.
Так, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Перевіряючи доводи представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 про невмотивованість та необґрунтованість вироку суду в частині вирішення цивільного позову Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради до ПрАТ СК ЮНІВЕС, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Посилання представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 на те, що цивільний позивач Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради не звертався до страхової компанії із заявою та відповідними документами в порядку ст. 35 Закону № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Далі Закон № 1961-IV), колегія суддів розцінює як такі, що не ґрунтуються на положеннях матеріального закону, з огляду на наступне.
Відповідно до правових висновків, сформульованих в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к, провадження № 13-24кс19 щодо попереднього звернення потерпілого до Моторного (транспортного) страхового бюро України (Далі МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне.
Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону № 1961-IV. Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.
Протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення із заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого статтею 128 КПК України .
Отже, МТСБУ приймає таке рішення про здійснення відшкодування (регламентної виплати) також і на підставі рішення суду у разі, якщо спір розглядався в судовому порядку.
Колегія суддів вважає, що даний правовий висновок застосовний і до правовідносин, які виникли в цьому кримінальному провадженні, адже правила ст. 35 Закону № 1961-IV щодо попереднього звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування застосовуються не тільки до МТСБУ, а й до страхових компаній.
Крім того, позиція представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 , що цивільний позивач Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради із заявою про виплату страхового відшкодування до них не звертався, безпідставні, оскільки спростовуються позовною заявою у даному кримінальному провадженні та залученням страховика як співвідповідача, а також тим, що отримавши копію позовної заяви, - страховик у добровільному порядку мав можливість відшкодувати цивільному позивачу спірне страхове відшкодування, проте цього не зробив і після пред`явлення позову страховик вимоги цивільного позивача не визнав.
Аналогічний висновок щодо можливості звернення потерпілою особою до страховика безпосередньо шляхом пред`явлення позову також викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15, провадження № 14-406цс19.
Таким чином, доводи апеляційної скарги представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах матеріального закону і зводяться до однобічного, невірного трактування законодавства, з метою уникнення виконання відповідних зобов`язань.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 без задоволення, а вироку суду першої інстанції, без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ПрАТ СК ЮНІВЕС ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: