ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3619/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/726/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_8 , прокурора прокуратури Харківської області, захисника ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_10 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно вироку, 01.01.2018 року, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_10 керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos ТF696», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Молодіжній зі сторони вул. Луї Пастера в напрямку вул. 12 Квітня в м. Харкові зі швидкістю приблизно 80 км/год.
Під час руху по вказаній вулиці, під`їжджаючи до перехрестя з вул. 12 Квітня, ОСОБА_10 діючи необережно, проявив неуважність і при проїзді через перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, проігнорував та порушив вимоги дорожнього знаку «2.2 проїзд без зупинки заборонений» та не надав дорогу автомобілю «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим грубо порушив також вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п.16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».
Та допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався по вул. 12 Квітня зі сторони вул. Дністровської в напрямку проспекту Олександрівського.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померла у лікарні. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 9-Ат/18 від 05.02.2018 року, причиною смерті потерпілої ОСОБА_12 стала важка сукупна травма з забоями внутрішніх органів, переломами ребер, та її ускладнення: гостра легенево-серцева недостатність, двобічна гнійна пневмонія, гнійний бронхіт, набряк головного мозку, поліогранна недостатність.
Порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, а також п. 2.2 додатку 1 до даних Правил, ОСОБА_10 , згідно висновків судових автотехнічних експертиз: № 111/112/18 від 02.02.2018 року, №115/116/18 від 01.02.2018 року та №117/122/18 від 31.01.2018 року, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та її наслідками.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 7 років. Вказує на м`якість призначеного покарання, не визнання вини та відсутність щиросердного каяття.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання через м`якість призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 7 років. З позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вказує на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі враховано обставини, що істотно впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, матеріальну та моральну шкоду потерпілим не відшкодував.

В апеляційній скарзі із зміненими доводами захисник ОСОБА_7 . просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливості їх отримання. Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_10 в залі суду.

Вказує на неповноту судового розгляду, на недоведеність вини, а окрім того не встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_10 та наслідками, які настали. Зазначає, що судом не перевірена версія обвинуваченого, що подія ДТП сталася через втрату ним свідомості. Крім того вважає недопустимим доказом відеозапис із реєстратора, який за версією слідства був наданий свідком ОСОБА_13 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, потерпілих, які також підтримали апеляцію прокурора та свою, але заперечували проти апеляційної скарги захисника,обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають , виходячи із наступного.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив обставини справи і дійшов висновку про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись із висновками суду, ОСОБА_10 при апеляційному розгляді, свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті не визнав. Вказував, що 01.01.2018 року він дійсно рухався за кермом автомобіля Daewoo Lanos ТF696», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Молодіжній зі сторони вул. Луї Пастера в напрямку вул. 12 Квітня в м. Харкові. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. 12 Квітня, він втратив свідомість і тому не може пригадати як сталося ДТП. При цьому вважає неправдивими покази свідків, допитаних судом, через наявність суперечностей. А відеозапис із відеореєстратора взагалі зроблений невідомо ким і при яких обставинах, а тому є недопустимим доказом.
Судом перевірялись доводи ОСОБА_10 про можливу втрату ним свідомості через наявність хронічного захворювання, яке , з його слів, призводить до таких випадків.
Так, судом досліджувався висновок комісійної судово-медичної експертизи №08/87 /2018 від 27.03.2018 року, згідно із яким відсутні об`єктивні медичні дані , які б вказували на те, що в момент ДТП ОСОБА_10 знаходився чи міг знаходитись без свідомості. Зазначений висновок цілком узгоджується із показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яким безпосередньо на місці пригоди особисто ОСОБА_10 повідомив, що через перевтому заснув за кермом.
Крім того допитані судом свідки вказували, що саме водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos ТF696», при проїзді через перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Daewoo Lanos» під керуванням водія ОСОБА_8 .

Судом дана належна оцінка дослідженому відеозапису подій, при огляді якого всі очевидці ДТП підтвердили відповідність зафіксованих на ньому подій.
Як вбачається із досліджених судом першої інстанції висновків авто технічних експертиз №111/112/18 від 02.02.2018 року , №115/116/18 від 01.02.2018 року, №117/122/18 від 31.01.2018 року ані водій ОСОБА_8 , ані водій ОСОБА_14 не мали технічної можливості запобігти зіткненню автомобілів, а тому їхні дії не перебувають у причинному зв`язку із подією ДТП. Натомість технічна можливість запобігання ДТП для водія ОСОБА_10 визначалась виконанням ним вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України а також п. 2.2 додатку 1 до них, які знаходяться в причинному зв`язку із транспортною пригодою.
Посилання в апеляційній скарзі на суперечності в показах свідків щодо певних деталей дорожньої пригоди , на думку колегії суддів, не дають підстав вважати їх показання недостовірними, оскільки такі неточності не є суттєвими і не впливають на правильність викладених у вироку висновків суду щодо оцінки їх показів . Судом не було встановлено даних, які вказують на обмову обвинуваченого потерпілим та свідками.

Колегія суддів вважає, що показам потерпілого та свідків суд надав належну оцінку та обґрунтовано визнав їх належними та допустимими. Доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, також не спростовують висновки суду щодо цих показань, які цілком узгоджуються з іншими доказами, наведеними у вироку, зокрема :

-даними протоколів слідчого експерименту від 15.01.2018 року за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 згідно з якими саме водій автомобіля «Daewoo Lanos ТF696», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався по вул. Молодіжній зі сторони вул. Луї Пастера на перехресті з вул. 12 Квітня, проявив неуважність і при проїзді через перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 9-Ат/18 від 05.02.2018 року, що причиною смерті потерпілої ОСОБА_12 стала важка сукупна травма з забоями внутрішніх органів, переломами ребер, та її ускладнення: гостра легенево-серцева недостатність, двобічна гнійна пневмонія, гнійний бронхіт, набряк головного мозку, поліогранна недостатність. По локалізації та механізму виникнення наявних у потерпілої тілесних ушкоджень вони могли бути отримані при обставинах та у строк, коли відбувались події ДТП.
Тому колегія суддів погоджується із критичною оцінкою судом версії обвинуваченого та вважає його вину доведеною належними та допустимими доказами, наведеними у вироку суду, який правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом , що спричинило смерть потерпілої.
Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України , врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, особу винного , який працює неофіційно, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений , має на утриманні малолітнього сина , не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, та призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням додаткового покарання- позбавленням права керувати транспортними засобами.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд на основі засад законності , справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання з урахуванням інших обставин справи, наведених вище, дійшов правильного висновку , що виправлення обвинуваченого неможливо досягти без ізоляції його від суспільства

Підстав вважати таке покарання надмірно м`яким колегією суддів не встановлено, а тому наведені в апеляційній скарзі прокурора та потерпілого доводи про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є необґрунтованими.

Підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження за недоведеністю винуватості ОСОБА_10 , про що просить в апеляційній скарзі захисник, колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, що тягнуть безумовне скасування судового рішення також не встановлено.

Керуючись: ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 , прокурора прокуратури Харківської області, захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2019 року у відношенні ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий-

Судді