ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2193/19 Номер провадження 11-кп/814/1287/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, судимого:

29.11.2016 року Глобинським райсудом Полтавської області за ч.1 ст.289 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Засудженого 07.12.2017 року Глобинським райсудом Полтавської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 08.11.2018 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.10.2017 року по 10.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення вол,

за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2019 року подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_8 задоволено.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджений відбув 2-3 частини свого покарання, має 5 заохочень, зразкову поведінку і відповідальне ставлення до праці в період відбування покарання, позитивно характеризується, належним чином виконує норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня виправної колонії, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги, що вказує на те, що він довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує тим, що вказана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. При розгляді подання ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" відносно ОСОБА_8 суд не врахував той факт, що останній у березні 2019 року допущено порушення вимог режиму утримання, про що свідчить рішення дисциплінарної комісії установи від 18.03.2019, до засудження не працював, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, а тому може продовжувати злочинну діяльність після застосування умовно-дострокового звільнення.

Крім того звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_8 за весь час відбування покарання має тільки 5 заохочень, при цьому останнє отримав незадовго до виникнення права на застосування умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення засудженого, та представника колонії, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Керуючись ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.3 ст.81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці полягає в добросовісному ставленні до виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Особа повинна брати участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм (робота за наймом, участь у підприємництві, виконання роботи за цивільно-правовими договорами, індивідуальна праця).

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 07.12.2017 за ч.3 ст.185, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.11.2018 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.10.2017 по 10.01.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_8 покарання відбуває з 23.10.2017, з урахуванням зарахування в строк відбутого покарання згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.11.2018 попереднього ув`язнення в період з 23.10.2017 по 10.01.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, станом на 24.08.2019 відбув частину покарання 2 роки 20 днів, відповідно, тобто 2/3 строку призначеного покарання, та у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України.

Кінець строку покарання засудженого установою виконання покарань визначено 04.09.2020.

Таким чином, на момент звернення до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 відбув 2/3 призначеного судом покарання та підпадає під дію ст. 81 КК України.

Із характеристики за місцем відбування покарання від 02.09.2019 року (а.о.с. 62), довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення засудженого (а.о.с. 63) вбачається, що засуджений ОСОБА_8 під час утримання в СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 31.08.2018 року покарання відбуває в ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)». За період відбування покарання за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці п`ять разів заохочувався (15.08.2018, 15.11.2018, 15.02.2019, 15.05.2019, 15.08.2019). У відношенні до представників адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин, їх законні вимоги виконує. Працевлаштований в посаді днювальний відділення СПС на безоплатній основі, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою приміщень та території місць позбавлення волі відноситься з розумною ініціативою, приймає особисту участь у їх виконанні. Дотримується санітарно-гігієнічних норм та зовнішнього вигляду. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, робить вірні для себе висновки. Своєю поведінкою та ставленням до праці подає позитивний приклад іншим засудженим. Соціально-корисні зв`язки відсутні, оскільки не має рідних. За характером спокійний, стриманий. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з засудженими відділення. Негативно ставиться до злодійських традицій.

Засуджений ОСОБА_8 суду апеляційної інстанції пояснив, що за час перебування у ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)», де утримувався з 31.01.2018 року, мав 5 заохочень є працевлаштованим та має позитивну характеристику, тому вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження та доводи оскаржуваного рішення, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що вказані вище обставини свідчить про те, що засуджений на даний час довів своє виправлення.

Доводи прокурора про те, що останнє заохочення засуджений отримав незадовго до виникнення права на застосування умовно-дострокового звільнення є безпідставними, оскільки перша подяка засудженим отримана 15.08.2018, тобто за рік до складання подання про умовно-дострокове звільнення останнього. Крім того, після першого заохочення ним отримано ще чотири.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 до засудження не працював, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, а тому може продовжувати злочинну діяльність після застосування умовно-дострокового звільнення є припущенням прокурора, яке не впливає на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає рішення місцевого суду про задоволення подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 є обґрунтованим, оскільки аналіз поведінки засудженого, який відображений в матеріалах справи та наявність заохочень протягом року до направлення подання дають підстави вважати, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що могло б бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено, ухвала суду першої інстанції є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4