Справа № 303/7797/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвокатки ОСОБА_7 та
представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/540/20 за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ :
ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В. Кобилин Житомирської області Овруцького району, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України,
за ч. 2 ст. 158-1 КК України повернуто до прокуратури Закарпатської області для усунення порушень вимог КПК України.

В ухвалі суду першої інстанції вказується на те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 158-1 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: - форма і зміст обвинувального акту не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: слідчий обмежився тим, що фактично «продублював» виклад «фактичних обставин кримінального правопорушення», розділивши їх словосполученням «формулювання обвинувачення», при цьому, виклав формулювання обвинувачення не врахувавши вимоги ст. 91 КПК України; - фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, органом досудового розслідування в обвинувальному акті викладені не повно, без деталей, не послідовно, не конкретно, не зазначено конкретний час виконання кожним зі співучасників об`єктивної сторони злочину із зазначенням конкретного місця перебування кожного зі співучасників та діянь, які кожен із них вчинив на виконання спільного відомого їм злочинного плану, а саме: не вказано деталі вчинення злочину ОСОБА_6 за попередньою змовою із невстановленою особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), з якою послідовністю та конкретно які дії вчинені обвинуваченою ОСОБА_6 , а які дії вчинені «невстановленою особою» та які конкретні обставини події вказують, що саме обвинувачена ОСОБА_6 «… в період з 08:00 год. до 20:00 год. 21.07.2019 видала виборчі бюлетені для голосування у загальнодержавному та одномандатному виборчому окрузі невстановленим особам:…»;- в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 з посиланням на положення закону і статті закону Украни про кримінальну відповідальність; - у даному обвинувальному акті відсутнє «формулювання обвинувачення» та «правова кваліфікація кримінального правопорушення» інкримінованого ОСОБА_6 у розумінні практики ЄСПЛ та у розумінні КПК України, не зважаючи на те, що слідчий його так назвав, а прокурор таке «затвердив». Відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченої, унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати свій захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку. Окрім того в ухвалі вказується на те, що в обвинувальному акті відсутні відомості щодо мотиву та мети вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-1 КК України. З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація, а відповідно і формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, суд дійшов до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо вказаної особи.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Твердження суду про те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій щодо обвинуваченої вважає надуманими та безпідставними, оскільки обвинувальний акт містить всі необхідні реквізити та додатки, зазначені у ст. 291 КПК України, а фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, органом досудового розслідування викладено в тій мірі, наскільки вони відомі слідчому. Зазначає, що обвинувальний акт містить відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; дату та місце його складення та затвердження. Також зазначає і про те, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення розумних строків його розгляду. Вказує, що зазначені судом недоліки при складанні обвинувального акту є такими, що не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, та не можуть слугувати безумовною підставою для повернення прокурору обвинувального акту. Просить ухвалу скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
У поданих запереченнях захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала є законною, обґрунтованою та справедливою. Зазначає, що в обвинувальному акті не вказані мотив і мета вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, а також не розкрита форма вини та суб`єктивне відношення ОСОБА_6 до діянь. Вказує і на те, що в обвинувальному акті зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено умисно за попередньою змовою із невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження слідством не встановлено особу, яка розподілила ролі між співвиконавцями, у тому числі, які саме дії під час проведення голосування виконував кожен з них, та ці дії були направлені на досягнення певної мети, також слідством не встановлено групу осіб, які причетні до злочину. Стверджує, що досудовим слідством не встановлено, що саме обвинувачена підписувала корішки виборчих бюлетенів та саме вона в період часу з 08.00 до 20.00 год. 21 липня 2019 року видала виборчі бюлетені для голосування у загальнодержавному та одномандатному виборчому окрузі невстановленим особам; в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація дій ОСОБА_6 з посиланням на положення закону, а натомість в обвинувальному акті зазначено про іншу особу - ОСОБА_11 . Також зазначає, що з реєстру матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 вбачається, що відсутні дата та години надання доступу до матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_6 , а також відсутня дата складання та затвердження обвинувального акту щодо ОСОБА_6 . Просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану прокурором апеляційну скаргу; обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвокатки ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_8 , неявка якого з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що про час та місце розгляду апеляційної скарги потерпілий повідомлений відповідно до вимог закону й подав заяву про її розгляд без його участі.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в ухвалі підстав, колегія суддів визнає такими, що не є підставою для його повернення прокурору з огляду на таке.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту, такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, твердження про відсутність у кримінальному провадженні обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, матеріальної шкоди, витрат на залучення експерта, цивільного позову та незастосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (а. к. п. 1 7).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка ОСОБА_6 про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 8 - 11).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт містить відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; дату та місце його складення та затвердження, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, - визнаються такими, що спростовуються наведеним вище.
Проаналізувавши зміст наявного в матеріалах кримінального провадження обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, а також твердження та висновки суду першої інстанції, колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду про те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій щодо обвинуваченого є надуманими та безпідставними, оскільки такий містить всі необхідні реквізити та додатки, зазначені у ст. 291 КПК України, а фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, органом досудового розслідування викладено в тій мірі, наскільки вони відомі слідчому.
Тому, висновки суду першої інстанції про те, що форма і зміст обвинувального акту не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: слідчий обмежився тим, що фактично «продублював» виклад «фактичних обставин кримінального правопорушення», розділивши їх словосполученням «формулювання обвинувачення», при цьому, виклав формулювання обвинувачення не врахувавши вимоги ст. 91 КПК України; фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, органом досудового розслідування в обвинувальному акті викладені не повно, без деталей, не послідовно, не конкретно, не зазначено конкретний час виконання кожним зі співучасників об`єктивної сторони злочину із зазначенням конкретного місця перебування кожного зі співучасників та діянь, які кожен із них вчинив на виконання спільного відомого їм злочинного плану, в тому числі, не вказано деталі вчинення ОСОБА_6 злочину за попередньою змовою із невстановленою особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), з якою послідовністю та конкретно які дії вчинені обвинуваченою ОСОБА_6 , а які дії вчинені «невстановленою особою» та які конкретні обставини події вказують, що саме обвинувачена ОСОБА_6 «… в період з 08:00 год. до 20:00 год. 21.07.2019 видала виборчі бюлетені для голосування у загальнодержавному та одномандатному виборчому окрузі невстановленим особам:…», - апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України й, відповідно, не перешкоджають призначенню обвинувального акту щодо ОСОБА_6 до розгляду та не являються підставами для його повернення прокурору. Не погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті. При цьому, апеляційний суд також вважає, що судом першої інстанції не враховано вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, і під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З урахуванням наведеного вище, висновки суду про те, що в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, а «формулювання обвинувачення» та «правова кваліфікація кримінального правопорушення» інкримінованого ОСОБА_6 у розумінні практики ЄМПЛ та у розумінні КПК України, не зважаючи на те, що слідчий його так назвав, а прокурор таке «затвердив», - апеляційний суд визнає такими, що не знайшли свого підтвердження.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження і не можуть слугувати підставами для повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 апеляційний суд визнає і висновки суду першої інстанції про те, що: відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченої, унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати свій захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду; в обвинувальному акті відсутні відомості щодо мотиву та мети вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-1 КК України.
Тому, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що зазначені судом першої інстанції недоліки при складанні обвинувального акту є такими, що не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, та не можуть слугувати безумовною підставою для повернення прокурору обвинувального акту.
За таких обставин, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції посилається як на підстави для повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , на переконання колегії суддів, не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції призначити судовий розгляд кримінального провадження.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення прокурору обвинувального акту в ухвалі не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
Тому, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в оскаржуваній ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду, в зв`язку з чим, заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги в цій частині.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого суду першої інстанції необхідно врахувати наведене вище та прийняти законне рішення відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2019 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору для усунення виявлених порушень скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в підготовчому судовому засіданні Мукачівського міськрайонного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: