В И Р О К
іменем України
Справа № 147/1153/19

Провадження № 1-кп/126/164/2020

"10" червня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора

ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката захисника

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000110 від 02.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, навчається у Вінницькому гуманітарно-педагогічному коледжі, не одруженого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.04.2019 року близько 4 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території АЗС «Ямал» в с. Капустяни Тростянецького району Вінницької області вул. Мічуріна 2-а, розмовляв зі своїми знайомими. В цей час на території АЗС «Ямал» також перебував потерпілій ОСОБА_6 . В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт. В ході конфлікту обвинувачений умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область голови, від чого той втратив рівновагу та упав руками на асфальтобетонну поверхню землі. Після того, як ОСОБА_6 піднявся, ОСОБА_4 наніс ще однин удар правою ногою в область обличчя та переднього шийного відділу потерпілого, від чого той впав потилицею до асфальтобетонної поверхні землі та втратив свідомість. В результаті цих навмисних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в слизову повік обох очей, травматичних набряків м`яких тканин обличчя, закритої черепно-мозкової травми у вигляді лінійного перелому лівої тім`яної кістки, що розповсюджується на передню черепну ямку основи черепа, а саме велике крило клиноподібної кістки, латеральну стінку лівої орбіти та основи решітчастої кістки, контрлатеральних (зі сторони протиудару) внутрішнє мозкових гематом (крововиливів) в правій лобній та скроневих долях, які відповідно висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час спричинення. В подальшому бійка припинилась та потерпілий залишився на місці події, а ОСОБА_4 поїхав додому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що 30.04.2019 року вночі він перебував на заправці «Ямал» в с. Капустяни Тростянецького району. В цей час там був також ОСОБА_6 , з яким у нього виник конфлікт. Він вдарив ОСОБА_6 кулаком в голову, від чого ОСОБА_6 впав на асфальт. Після того як ОСОБА_6 піднявся, він вдарив його ногою по обличчю, від чого той втратив свідомість. Від`їхавши недалеко, він викликав швидку допомогу. Коли та приїхала, він поїхав додому. Просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 30.04.2019 року близько 4 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території АЗС «Ямал» в с. Капустяни Тростянецького району Вінницької області вул. Мічуріна 2-а, розмовляв зі своїми знайомими. В цей час на території АЗС «Ямал» також перебував потерпілій ОСОБА_6 . В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт. В ході конфлікту обвинувачений умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область голови, від чого той втратив рівновагу та упав руками на асфальтобетонну поверхню землі. Після того, як ОСОБА_6 піднявся, ОСОБА_4 наніс ще однин удар правою ногою в область обличчя та переднього шийного відділу потерпілого, від чого той впав потилицею до асфальтобетонної поверхні землі та втратив свідомість. В результаті цих навмисних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в слизову повік обох очей, травматичних набряків м`яких тканин обличчя, закритої черепно-мозкової травми у вигляді лінійного перелому лівої тім`яної кістки, що розповсюджується на передню черепну ямку основи черепа, а саме велике крило клиноподібної кістки, латеральну стінку лівої орбіти та основи решітчастої кістки, контрлатеральних (зі сторони протиудару) внутрішнє мозкових гематом (крововиливів) в правій лобній та скроневих долях, які відповідно висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час спричинення. В подальшому бійка припинилась та потерпілий залишився на місці події, а ОСОБА_4 поїхав додому.

Ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень та заходи сприяння у вирішенні соціальних питань, заходи індивідуально-профілактичної роботи. Також одним із заходів, який буде спрямований на мінімізацію вчинення повторного кримінального правопорушення буде проходження пробаційної програми. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку передбаченого ч. 3 ст. 76 КК України.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових злочинів буде обрання йому покарання в межах санкції статті Кримінального Кодексу, котра передбачає покарання за цей злочин у виді позбавлення волі.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується по місцю проживання, він скоїв злочин вперше, враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, висновок органу пробації, а також те, що шкода потерпілому повністю відшкодована, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком три роки з випробуванням.
Згідно п.п. 1,2 ч.1, п.3 ч.3 ст. 76 КК України (в ред. від 11.01.2019 року) покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_7