У Х В А Л А
(про продовження строку запобіжного заходу)

Справа № 348/2187/19
Провадження № 1-кп/348/177/20

07 липня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000673 від 22.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000673 від 22.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2019 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, даною ухвалою визначено розмір застави, яку може бути внесено підозрюваним чи іншою особою, та обов`язки, які покладаються на ОСОБА_4 у разі її внесення.
В подальшому, ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2020 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 17.07.2020 року. Також даною ухвалою суду залишено без змін розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2019 року в сумі 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень 00 коп. та обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 07.07.2020 року прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, з огляду на те, що надалі наявні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо продовження йому строку тримання під вартою не заперечив.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 вважає що прокурором не доведено продовження існування ризиків, які визначені ст.177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним та просив змінити його на цілодобовий домашній арешт.

Зазначив, що ризики, на які посилається прокурор в судовому засіданні не доведені, зокрема обвинувачений не має наміру впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, ухилятися від суду та не виконувати процесуальні рішення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки свою вину у вчиненому визнає.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованих йому злочинах, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Як вбачається з реєстру матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний на строк 60 днів.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2020 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 17.07.2020 року.

У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії розгляду, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, за клопотанням прокурора на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, враховуючи, що він може вчинити інший злочин, вважає за необхідне продовжити йому тримання під вартою на строк до 60 днів.

Заслухавши з цього приводу думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підставне, а обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою належить продовжити на строк 60 днів. При цьому, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, обвинувачений підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії нетяжких злочинів (ст.12 КК України). За сукупності всіх обставин, суд, приймаючи до уваги дані про його особу (раніше судимий), сімейний стан, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 17.07.2020 року, до зазначеної дати неможливо завершити розгляд кримінального провадження, а тому обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Суд, при розгляді цього питання бере до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Окрім того Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував дані про його особу, його соціальні зв`язки, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також тяжкість покарання за злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятися від суду та не виконувати процесуальні рішення (ризик переховування), іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Крім того обвинуваченим не надано суду будь-яких доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які були підставою для обрання йому міри запобіжного заходу та які можуть бути підставою для зміни стосовно нього запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 04.09.2020 року включно.

Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2019 року в сумі 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень 00 коп. та обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_4 слід залишити без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красносілка, Комінтернівського району Одеської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 04 вересня 2020 року до 14 годин 30 хвилин.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2019 року в сумі 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень 00 коп. та обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_4 залишити без змін.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1