Справа №639/3303/20
Провадження №1-кс/639/1413/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , представника ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» - ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , ув`язненого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на порушення його прав під час тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор`в частині надання медичної допомоги, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, в якій просив зобов`язати начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та начальника медичної частини №27 забезпечити додержання прав ув`язненого ОСОБА_5 на надання медичної допомоги, та вжити заходи по невідкладному проведенню необхідних медичних обстежень, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я останнього, який захворів на хронічний бронхіт, його онкологічне захворювання загострилося, в нього постійно болить головата підвищений тиск .

Незважаючи на погіршення здоров`я ОСОБА_5 медичним персоналом ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» на момент подачі скарги до суду не зроблено запиту на адресу ДУ «ХСІ» про одержання наряду на його вивіз до спеціальних медичних закладів для надання медичної допомоги в умовах лікарні, а також не здійснено звернення до спеціалізованої МСЕК для встановлення групи інвалідності.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 вимоги скарги підтримали просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, скаргу просив задовольнити частково, зобов`язати медичну частину №27 та ДУ «Харківський слідчий ізолятор» організувати проведення обстеження та лікування ОСОБА_5 відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104.

Представник Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «ЦОЗДКВС України» у Харківській та Луганській областях заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , матеріали судового провадження, заслухавши думку учасників, приходжу до такого.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.06.2019 року стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами цього ж суду. На теперішній час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 знаходиться на розгляді Люботинського міського суду Харківської області, обвинувачений тримається під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», який розташований в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Надаючи правову оцінку наявності підстав постановлення ухвали в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України, суд виходить з такого.

Судовим розглядом встановлено, що 20.05.2020 року до Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «ЦОЗДКВС України» у Харківській та Луганській областях з запитом щодо стану здоров`я ОСОБА_5 зверталась адвокат ОСОБА_7 .

В запиті адвокат ОСОБА_7 зазначила, що вказана інформація необхідна для реагування у зв`язку зі скаргами ОСОБА_5 на погіршення стану здоров`я і неможливості надання необхідної медичної допомоги в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Крім того Люботинським міським судом Харківської області 17.04.2020 року також направлявся лист до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», який був перенаправлений до Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «ЦОЗДКВС України» у Харківській та Луганській областях, в якому зверталась увага на необхідність забезпечення дотримання конституційних прав обвинуваченого ОСОБА_5 та надання йому необхідної медичної допомоги, вказувалось, що згідно заяв обвинуваченого його звернення до медичної частини щодо надання кваліфікованої медичної допомоги ігноруються.

З даної для огляду в судовому засіданні представником Харківської міської медичної частини №27 філії ДУ «ЦОЗДКВС України» у Харківській та Луганській областях медичної картки ОСОБА_5 встановлено, що установою не вжито належних заходів щодо його медичного обстеження з урахуванням його скарг на стан здоров`я та наявною інвалідністю.

Наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року затверджено Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України із закладом охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі за текстом Порядок №239/5/104), пунктом 2.3. якого встановлено, що під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Відповідно до положень Європейських пенітенціарних правил-1 (Рекомендація № К (2006)2 Комітету Міністрів держав-учасниць), при поводженні з усіма особами, позбавленими волі, необхідно дотримуватись їхніх прав людини. Життя в місцях позбавлення волі повинно бути, наскільки це можливо, наближене до позитивних аспектів життя у суспільстві. Адміністрація пенітенціарних установ мусить забезпечувати охорону здоров`я всіх ув`язнених цих установ. Компетентна інстанція повинна брати до уваги будь-які письмові скарги-від ув`язненого, якщо в них є підстави припускати, що права ув`язненого були порушені. Пенітенціарні установи регулярно інспектуються урядовими органами з метою оцінки того, чи відповідає управління ними вимогам національного законодавства та міжнародного права, а також положень даних Правил.
Відповідно до практики ЄСПЛ, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (пп. 72-74 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).
Так, загальні принципи практики Європейського суду з прав людини сформовані в пунктах 77, 78 рішення по Справі «Кущ проти України»(заява № 53865/11, остаточне 03/03/2016),п. 149 рішення у Справі «Корнейкова та Корнейков проти України» (заява № 56660/12, остаточне 24/06/2016), за змістом яких:
Суд неодноразово наголошував на тому, що охорона здоров`я ув`язнених осіб повинна забезпечуватися належним чином (див. рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland) [ВП], заява № 30210/96, п. 94, ECHR 2000-ХІ). Відсутність належної медичної допомоги може становити поводження, що суперечить статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Ільхан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkeу) [ВП], заява № 22277/93, п. 87, ECHR 2000-VII, і «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява № 3456/05, п. 90, від 4 жовтня 2005 року).
Суд вважає, що «належність» медичної допомоги під час тримання під вартою залишається найбільш важким елементом для визначення. Лише той факт, що ув`язненого оглянув лікар та призначив певний вид лікування, автоматично не може привести до висновку, що медична допомога була належною (див. рішення у справі «Гумматов проти Азербайджану» (Hummatov v. Azerbaijan), заяви № 9852/03 та № 13413/04, п. 116, від 29 листопада 2007 року). Органи влади мають забезпечити повну фіксацію стану здоров`я особи, яка тримається під вартою, та лікування, яке ця особа отримувала під час перебування під вартою (див., наприклад, рішення у справі «Худобін проти Росії» (Khudobin v. Russia), заява № 59696/00, п. 83, ECHR 2006-ХІІ), оперативність і точність постановки діагнозу і надання допомоги (див. згадане рішення у справі «Гумматов проти Азербайджану» (Hummatov v. Azerbaijan), п. 115, та рішення у справі «Мельник проти України» (Melnik v. Ukraine), заява № 72286/01, пп. 104-106, від 28 березня 2006 року), а за умови, коли це викликано медичним станом, - регулярність та систематичність нагляду та наявність плану терапевтичних заходів з метою лікування хвороб ув`язненої особи або запобігання їхньому ускладненню, а не усунення симптомів (див. там само, пп. 109 та 114; а також рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява № 3456/05, п. 79, від 4 жовтня 2005 року; та «Попов проти Росії» (Popov v. Russia), заява № 26853/04, п. 211, від 13 липня 2006 року). Державні органи влади також повинні довести, що були створені умови, необхідні для фактичної реалізації призначеного лікування (див. згадане рішення у справі «Гумматов проти Азербайджану» (Hummatov v. Azerbaijan, п. 116, та рішення у справі «Голомийов проти Молдови» (Holomiov v. Moldova), заява № 30649/05, п. 117, від 7 листопада 2006 року).
Отже, враховуючи вищенаведене національне законодавство, практику Європейського суду з прав людини, кадрові та матеріально-технічні можливості Харківської міської медичної частини №27, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Харківської міської медичної частини №27 провести медичне обстеження ОСОБА_5 , з урахуванням скарг на стан його здоров`я, в тому числі, із залученням лікарів закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104, та надати необхідну медичну допомогу і провести лікування згідно медичного призначення за результатами обстеження.

Керуючись вимогами ст.ст. 26, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії Державної установи «Центр охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях організувати протягом найкоротшого об`єктивно можливого строку проведення медичного обстеження та лікування ОСОБА_8 , з урахуванням його скарг на стан здоров`я та наявної медичної документації, в тому числі, із залученням лікарів закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1