Справа № 202/8570/19
Провадження № 1-кс/202/3133/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

17 квітня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, неодруженого, працює водієм автотранспортних засобів транспортної дільниці в ТОВ "Ла Страда", зареєстрованого у АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001050 від 22.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 22 грудня 2019 року приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , здійснював рух у Чечелівському районі м. Дніпра по вологій проїзній частині вул. Макарова з боку вул. Титова у напрямку вул. Будівельників, зі швидкістю приблизно 100 км/год, перевозячи на передньому пасажирському місці ОСОБА_8 , а на задньому - ОСОБА_9 .

В цей же час, по проїзній частині дороги вул. Макарова у напрямку від вул. Титова до вул. Будівельників, зі швидкістю, приблизно 80 км/год, у попутному напрямку попереду здійснював рух автомобіль «HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

Під час здійснення руху на вищевказаній ділянці дороги, 22 грудня 2019 року приблизно о 05 год. 00 хв., водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, рухаючись із перевищенням дозволеної у населених пунктах швидкістю 50 км/год, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху на вологій проїзній частині дороги вул. Макарова у м. Дніпро, та під час обгону автомобіля «HYUNDAI ACCENT», р.н. НОМЕР_2 , в районі електроопори №120 втратив контроль над керуванням автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого автомобіль у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч, перекинувся, при цьому контактувавши задньою лівою частиною з електроопорою №120.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 2.9. а), 12.4., 12.9. б), 12.1. Правил дорожнього руху України.

Порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження від яких 22 грудня 2019 року о 05 год. 26 хв. настала його смерть в державному закладі «Спеціалізована багатопрофільна лікарня №1» МОЗ України у м. Дніпро по вул. Титова, 29.

31 березня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17 квітня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, втік з місця ДТП, злочин вчинено за обтяжуючих обставин - у стані алкогольного сп`яніння, при цьому підозрюваний має не зняту та непогашену судимість за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Також підозрюваний розуміє, що його злочинними діями спричинено особливо тяжкі наслідки, а саме смерть людини, однак завдану злочином матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, що свідчить про намір ОСОБА_6 у будь-який спосіб ухилитись від своїх обов`язків, зокрема шляхом не явки до суду. Підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані зазначених осіб та раніше підозрюваний вже вчиняв умисні насильницькі злочини. Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчинив новий злочин, маючи не зняту та не погашену судимість, має схильність до вживання алкогольних напоїв, при цьому продовжує керувати транспортними засобами.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначаючи про необґрунтованість підозри та недоведеність слідчим існування ризиків, зазначених у клопотанні. Просила суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 кримінально протиправного діяння, яке пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Інші ризики не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме відсутність міцних соціальних зв`язків, той факт, що підозрюваний втік з місця ДТП, злочин вчинив за обтяжуючих обставин - у стані алкогольного сп`яніння, завдану злочином матеріальну та моральну шкоду не відшкодував.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризику, зазначеного у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на строк до 29 травня 2020 року.

Визначити строк дії ухвали до 29 травня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1