Справа № 585/574/20
Номер провадження 1-в/585/84/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
26 березня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Роменська ВК (№ 56)» - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та пояснив, що за час відбування покарання мав два заохочення, стягнень не мав. Раніше працював на виробництві, але у нього погіршився стан здоров`я, тому не має можливості працювати. У нього ІІІ група інвалідності, хворі ноги, тому важко стояти, що унеможливлює його працю на виробництві.

Крім того пояснив, що Вже звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, після чого скоїв новий злочин. Загалом має чотири судимості. Не вів законослухняний спосіб життя, бо вживав алкоголь. Після звільнення має намір проживати за місцем реєстрації разом з матір`ю. отримує пенсію по інвалідності, отже матиме кошти на проживання. Також має намір працевлаштуватись.

Захисник ОСОБА_5 проаналізувавши обставини справи, вважає, що ОСОБА_6 довів своє виправлення і просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Вважає, що ДУ «Роменська ВК № 56» не надали доказів, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення. ОСОБА_7 режим не порушував, стягнень не має. При цьому, вирішуючи питання щодо виправлення, не можна ураховувати попередні судимості. ОСОБА_6 отримує пенсію по інвалідності, отже має кошти для існування, що забезпечить його право слухняну поведінку.

Представник Роменської ВК-56, який одночасно є секретарем комісії по вирішенню питань щодо застосування умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 .. Вважає звільнення передчасним, оскільки засуджений повністю не довів своє виправлення. ОСОБА_6 характеризується посередньо. Дійсно не має стягнень. Має два заохочення, які надавались з метою стимулювання його до праці, а не за зразкову поведінку. Раніше час від часу він працював на виробництві, проте зараз працювати не бажає. Загалом пропрацював 14 місяців. Решту часу не працював. Вважає, що ОСОБА_6 працював не з метою виправлення, а щоб отримати заохочення на УДО. Отримавши друге заохочення перестав працювати взагалі. Засуджений справді має третю групу загального захворювання, але в установі є перелік робіт, які не вимагають стоячої роботи. ОСОБА_6 , у цілому, дотримується режиму тримання, внутрішній порядок не порушує, але це його обов`язок, а не досягнення. Проаналізувавши підстави звільнення за попередніми судимостями зазначає, що ОСОБА_6 схильний до скоєння нових злочинів. Він вчинив тяжкі злочини, тому потребує додатково вивчення у межах установи виконання покарань. До засудження він також не працював, зловживав алкогольними напоями і за місцем проживання характеризувався негативно. Документів, які б свідчили про його місце проживання та працевлаштування після звільнення, він також не надав. Питання щодо можливості УДО ОСОБА_6 розглядалося комісією, проте рішенням комісії відмовлено у звільненні його умовно-достроково.

Прокурор, вважає що клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що він не працює на основному виробництві, неодноразово судимий, що характеризує його як антисоціальну особистість. Крім того, ОСОБА_6 вже звільнявся один раз умовно-достроково, проте висновків не зробив і вчинив інший злочин, тому вважає, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого та його захисника, представника Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_4 , думку прокурора, проаналізувавши матеріали справи та особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2016 року, яким засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років. У порядку ст. ст. 71, 81 КК України частково приєднано до призначеного покарання за цим вироком покарання, невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2005 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі (а.с. 12-13).

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2016 року набрав законної сили 27 травня 2016 року, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с. 14).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2017 року зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 березня 2005 року з 14 грудня 2004 року по 18 березня 2005 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з врахуванням відбутого покарання (а.с. 15).

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у випадку, якщо особа раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання.

Згідно довідки ВК - 56 засуджений ОСОБА_6 станом на 12.03.2020 року відбув 4 роки 6 місяців 5 днів, не відбув 6 місяців 25 днів (а.с.9). Тобто, на момент розгляду справи засуджений відбув більше як 3/4 призначеного строку покарання.

Судом також встановлено, що за період перебування в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_6 має два заохочення, а саме: 30.12.2016 року та 29.12.2017 року йому оголошено подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Стягнень засуджений ОСОБА_6 не має (а.с.20).

Останнє заохочення засуджений отримав ще у 2017 році і з того часу на виробництві майже не працював, що вказує на його формалізм стосовно сумлінності поведінки та ставлення до праці, з метою отримання пільг.

З характеристики від 04 квітня 2018 року вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_6 характеризується посередньо, порушень вимог режиму утримання намагається на допускати, стягнень не має, заохочувався два рази. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, виконує їх законні вимоги, але потребує контролю. На профілактичних обліках в установі не перебуває. Працевлаштований на швейній дільниці, до праці відноситься задовільно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До робіт по благоустрою місць позбавлення волі ставиться без ініціативи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку. Активної участі у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення не приймає. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці намагається не допускати. За характером спокійний, у відношенні до оточуючих намагається бути безконфліктним. Вину у вчиненні злочинів визнає, щиро розкаявся (а.с. 17).

У характеристиці від 06 лютого 2019 року зазначено, що ОСОБА_6 працевлаштований на виробництві, на профілактичних обліках в установі не перебуває. Проте, не приймає участі у культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах, до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься посередньо. (ч. ІІ о.с., а.с. 71).

З характеристики від 13 серпня 2019 року вбачається, що за час утримання в СІЗО м. Харкова до праці не залучався, характеризується посередньо, порушень режиму тримання не допускав, стягнень не мав, не заохочувався. До Роменської ВК (№ 56) прибув 04.06.2016 року. За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, порушень режиму тримання не допускає. Стягнень не має, має два заохочення. У відношенні до представників адміністрації намагається бути ввічливим, тактовний, виконує їх законні вимоги. На основному виробництві не працевлаштований. Приймає участь по благоустрою місць позбавлення волі. Підвищувати свій загальноосвітній рівень не бажає. Приймає участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходів, суспільному житті відділення. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. На профілактичних обліках не перебуває. Не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, не бажає. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься байдуже. За характером загалом спокійний, у відношенні до оточуючих тактовний, товариський, безконфліктний. У відношенні до себе не самокритичний, за вольовими якостями наполегливий (ч. ІІ о.с., а.с. 71).

ОСОБА_6 під час судового засідання також не заперечував, що не працевлаштований на основному виробництві, пояснюючи це незадовільним станом здоров`я. Суд розцінює пояснення засудженого як такі, що не в повній мірі відповідають дійсності та спробу уникнути несприятливих наслідків для себе. Так ОСОБА_6 має ІІІ групу інвалідності загального захворювання, що підтвердив у судовому засіданні представник ВК 56, але зазначена група дозволяє працевлаштування. Крім того в установі наявні робочі місця, які не потребують постійного перебування на ногах (швейне виробництво), про що також зазначив ОСОБА_4 і не заперечував ОСОБА_6 отже, не працевлаштованість засудженого можливо пояснити лише його небажанням працювати.

Судом також взяті до уваги позитивні характеризуючі дані участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі, участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходів, суспільному житті відділення. Але, проаналізувавши характеристики на ОСОБА_6 в сукупності, суд приходить висновку, що такі дії засудженого носять не систематичний характер, отже є ситуаційними, з метою отримання пільг, і не відповідають дійсниій спрямованості життєвої позиції засудженого.

Згідно опитувальних листів та Витягу з протоколу № 18 від 13.08.2019 року засідання комісії ДУ «Роменської ВК (№56)» по розгляду матеріалів засуджених, комісія постановила відмовити в поданні до суду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення (а.с.16,18,22,23).

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза УВП.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести правослухняний спосіб життя в умовах свободи.

Ступінь виправлення «довів своє виправлення» це категорія стійко-позитивних засуджених, у яких відбулося докорінна зміна поглядів на життя у соціально-корисну сторону і є можливість досягти мети покарання в умовах свободи, тобто застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Готовність до законослухняної способу життя в умовах свободи і незалежність поведінкової саморегуляції від впливу застосовуваних до засудженого карально-виправних заходів дозволить вважати його підготовленим для умовно-дострокового звільнення від покарання. Зазначена готовність повинна охоплювати ряд основних сфер життєдіяльності і юридично значущої поведінки. До таких сфер повноцінного входження в соціум слід віднести: сферу матеріального забезпечення життя, сферу взаємодії з іншими людьми, сферу дозвілля і розваг.

Кримінально-правові, кримінально-виконавчі, кримінологічні критерії: а) зразкову поведінку, що підтверджується прийняттям зобов`язання про правослухняної поведінки, відсутністю порушень і стягнень протягом року перед атестування (якщо були зафіксовані факти порушень режиму відбування покарання, за якими обмежилися індивідуально-виховною бесідою, то вивчити характер і мотиви вчинення цих проступків), б) активне і постійну участь у роботі секції самодіяльної організації (як у масштабі загону/відділення, так і колонії), в) активна і постійна участь у проведенні виховних заходів (як у масштабі загону /відділення, так і колонії); г) за наявності виконавчих листів, вжиті заходи з відшкодування збитків, ...завданих злочином, і за виконавчими листами на утримання дітей; для засуджених корисливого, корисливо-насильницького типів і рецидивістів - відшкодування 100% суми позову; д) корисна ініціатива з благоустрою території та приміщень колонії; є) прагнення до освіти: навчався в колонії в школі, ПТУ (підсумкові результати навчання)/не прагнув і не навчався (з яких причин), самоосвіта (відвідування бібліотеки , читання книг, газет, журналів); ж) попередні висновки про ступінь виправлення у період відбування покарання в ІК, ж) представлявся (ась) Чи раніше до умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, переведенню в виправну колонію-поселення, помилування, зниження терміну покарання (за амністією), результати розгляду; з) коли, з якого ІУ, на якій підставі звільнявся, за яких підстав; і) судимості у минулому (якщо к): яким судом, в якому році, за якою статтею КК, міра покарання; л) рівень суспільної небезпеки (високий/середній/низький) як прогноз можливого рецидиву злочинів.

Соціальні критерії: а) наявність/відсутність соціально корисних зв`язків: облік тривалих/короткострокових побачень (з ким, як часто); листування з рідними/близькими (з ким, як часто); отримував/відправляв чи засуджений грошові перекази (коли, від кого або кому); отримував/відправляв чи засуджений посилки, передачі і бандеролі (коли, від кого чи кому); чи використовував право на телефонні розмови (коли, з ким); б) рівень і стан систем міжособистісних відносин: наявність/відсутність родини: позитивні і безконфліктні взаємини з батьками, чоловіком (дружиною), дітьми, близькими; не підтримує взаємини з засудженими негативної спрямованості; не сприймає норми і традиції кримінального світу; позитивні і безконфліктні взаємини з друзями/знайомими (за наявності серед них раніше судимих - відмова від колишніх негативних відносин); в) наявність/відсутність деструктивних факторів, детермінованих вчинення злочину: вирішення питання про трудовому і побутовому влаштуванні після звільнення з колонії (позитивне/негативне/не вирішене);

г) показники повноцінності входження в соціум в умовах свободи: освіта на момент атестування: вища, середня спеціальна, середня, неповна середня; усвідомлене розуміння соціальної сутності покарання; добровільне і постійне дотримання санітарно-гігієнічних правил самообслуговування і прагнення до охайному зовнішньому вигляду; ставлення до праці і іншим видам робіт: працює/не працює (чому), норму виробітку виконує/не виконує (чому), правила техніки безпеки дотримується/не дотримується; соціально-правові очікування, що виражають віру в успішну реалізацію правомірних життєвих планів, й усвідомлена переконаність у неминучості покарання у разі вчинення протиправних діянь; наміри матеріально забезпечувати своє проживання; які має професійні і соціальні вміння, необхідні для правомірної поведінки, задоволення потреб та виконання соціальних ролей; д) релігійно-духовний рівень соціального розвитку становлення особистості.

Психолого-педагогічні критерії: загальні: а) відношення до скоєного злочину (повністю розкаявся), б) ставлення до покарання (справедливо призначене), в) визнання своєї провини; г) усвідомив необхідність відбути покарання; д) позитивне ставлення до проведеної виховної роботи; е) ставлення засудженого до самого себе (самооцінка); ж) позитивне і безконфліктне ставлення до співробітників ВК; з) позитивне і безконфліктне ставлення до засуджених в ВК, і) загальний рівень (ступінь) психолого-педагогічної готовності вести правослухняної спосіб життя в умовах свободи; к) наявність правомірних особистісних принципів і норм (правил) поведінки і задоволення потреб та інтересів;

При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 на основі наданих суду матеріалів, суд враховує дані про його поведінку за весь термін відбуття покарання, в тому числі і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів і особу засудженого в цілому, зокрема те, що він вже звільнявся від покарання умовно-достроково, але на шлях виправлення не став, що вказує на антисоціальну спрямованість його особистості. ОСОБА_6 також не навів та не надав достатньо доказів на підтвердження того, що після звільнення він працевлаштується та буде вести право свідомий спосіб життя.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки поведінка ОСОБА_6 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відмовити, що не позбавляє його права звернутися з відповідним клопотанням повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення повного тексту ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 30 березня 2020 року об 11 год. 00 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1