137/243/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2020 смт. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
представника Літинської ВК № 123 ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, засудженого 30 червня 2010 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 115, ч .1 ст. 70, ст. 71 КК України до 12 років позбавлення волі, (початок строку 28 грудня 2009 року, кінець строку: 27 лютого 2021 року) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним клопотанням, яким просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що він працевлаштований, має одне заохочення, стягнення погашені. Також зазначає, що на його утриманні знаходиться неповнолітня донька.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 висловив позицію, згідно якої вважав за можливе задовольнити клопотання враховуючи працевлаштування засудженого та участь останнього у заходах, які проводяться в установі. Також висловив позицію, що засуджений вже майже 10 років перебуває в місця позбавлення волі, відтак його можливо достроково звільнити.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 враховуючи велику кількість стягнень у засудженого ОСОБА_6 , зазначив, що на його думку ОСОБА_6 не довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 не вважала за можливе застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення обгрунтовуючи свою позицію характеристиками засудженого за весь період відбування покарання.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що 10.06.2010 року Тиврівським районним судом Вінницької області останнього засуджено за ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 12 років позбавлення волі (а.с. 18-19).
Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 , вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 3/4 частини строку призначеного йому покарання (27.02.2018) (а.с. 23), однак відповідно до витягів із протоколів № 5 від 15.03.2017 та № 5 від 16.03.2018 комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_6 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення (а.с. 24-25).
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_7 яка міститься в матеріалах особової справи від 26.02.2018 (а.с. 23), останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується негативно. Не завжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду та використання їх тільки за призначенням. До передбачених вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 11.01.2020, виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_8 (а.с. 21) засуджений ОСОБА_6 за весь період перебування в установі 12 разів притягався до дисциплінарної відповідальності за період 2010-2018 рр. (котрі на момент розгляду клопотання погашені). Також наявне 1 заохочення від 15.10.2019.
Одночасно у засудженого наявне стягнення не охоплене довідкою про заохочення та стягнення, адже відповідно до постанови про накладення дисциплінарного стягнення № 31 від 17.01.2020 (а.с. 22) засудженому ОСОБА_6 за порушення режиму відбування покарання оголошено попередження.
Оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.
Окрім того суд не може брати до уваги матеріали щодо стану здоров`я матері засудженого (а.с. 1), оскільки це виходить за межі розгляду клопотання. Предметом розгляду, відповідно до ст. 81 КК України, є поведінка засудженого за весь час відбування покарання та доведення його виправлення.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Наявне заохочення у 2019 році може свідчити лише про позитивну тимчасову тенденцію у поведінці засудженого, беручи до уваги, що ОСОБА_6 перебуває у місцях позбавлення волі з 28.12.2009. Однак, це не дає підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1