Справа №463/8210/19
Провадження №1-кс/463/631/20
У Х В А Л А

03 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 24 січня 2020 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000911 від 12.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 364-1, ч.1 ст. 135, ч. 2 ст. 376, ч.1 ст. 384 КК України. Просить вказану постанову скасувати.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні ТУ ДБР перебуває вказане об`єднане кримінальне провадження з приводу катування його холодом, залишення в небезпеці, зловживання повноваженнями службовою особою, втручання в діяльність судових органів, введення суду в оману. На протязі семи років він визнаний потерпілим в іншому кримінальному провадженні по обставинах пов`язаних зі злочинами вчиненими відносно нього керівниками ПАТ «Львівгаз» та іншими особами. Внаслідок незаконних дій йому завдано матеріальної та моральної шкоди, що підтверджено рішеннями судів у цивільних справах. Однак, на подану заяву, слідчий повторно виніс постанову, якою безпідставно та необґрунтовано відмовив у визнанні його потерпілим. По факту він є потерпілим у кримінальному провадженні. Тому вважає постанову незаконною і просить її скасувати.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з викладених в ній мотивів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення, слідчий суддя приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи, що матеріали кримінального провадження слідчим не надано, розгляд скарги проводиться на підставі поданих до скарги документів.

Із справи вбачається, що постановою прокурора від 22.10.2019 року об`єднано матеріали в одне кримінальне провадження за № 0000911 внесеного до ЄРДР 12.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 364-1, ч.1 ст. 135, ч. 2 ст. 376, ч.1 ст. 384 КК України.

22.01.2020 року ОСОБА_3 повторно подавав слідчому заяву про визнання його потерпілим, у зав`язку з тим, що неправомірними діями йому завдано матеріальної та моральної шкоди.

У відповідності до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, серед іншого, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, мотивами відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є те, що на даний час завдання будь-якої шкоди встановити не вдалось.
При цьому, слід звернути увагу, що попередні постанови про відмову у визнанні потерпілим, які скасовані ухвалами слідчого судді, по суті та за змістом мотивів є аналогічними оскаржуваній на даний час постанові. Окрім цього, в постанові від 24.01.2020 року слідчим також з невідомих причин не вказано, що розслідування проводиться за ст. 127, ст. 135 КК України, хоча при внесенні відомостей до ЄРДР така правова кваліфікація наведена.
Тому повторно слід наголосити, що з об`єктивної сторони злочини передбачені ст. 127, ст. 135 КК України характеризуються завданням шкоди потерпілій особі. Відтак, в такій категорії справ встановлення неправомірних дій, наслідків у виді шкоди та причинового зв`язку можливе лише в ході досудового розслідування з участю потерпілого.
Таким чином, всупереч ч. 5 ст. 110 КПК України постанова не містить належних мотивів, а також їх належного обґрунтування, а тому підлягає до скасування. В свою чергу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України належить зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 24 січня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000911 від 12.09.2019 року скасувати.

Зобов`язати слідчого вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1