Справа № 991/1896/20
Провадження1-кс/991/1939/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 26.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_5 від 13.01.2020 про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000171 від 26.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, в якій заявник просить:
- скасувати постанову детектива П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 13.01.2020 в кримінальному провадженні № 0000171 від 26.02.2019;
- зобов`язати детектива П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_6 повторно розглянути заяву про визнання потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000171 від 26.02.2019.
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 постановою детектива НАБУ ОСОБА_5 від 13.01.2020 року відмовлено у задоволенні його заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000171 від 26.02.2019. Вказану постанову заявник вважає невмотивованою, необґрунтованою, а рішення детектива передчасним та таким, що прийняте без дослідження та перевірки всіх істотних фактів, викладених у заяві.
Представник заявника- адвокат ОСОБА_3 до суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд скарги без його участі та участі заявника, вимоги, заявлені у скарзі підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Детектив НАБУ ОСОБА_5 подав до суду заперечення на скаргу, в яких пояснив, що об`єктом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є грошові кошти стабілізаційного кредиту в сумі 1, 2 млрд. грн., що, на думку слідства, службовими особами Національного банку України був протиправно виданий ПАТ «ВіЕйБі Банк». Рух грошових коштів по депозитним рахункам, відкритих громадянином ОСОБА_4 в ПАТ «ВіЕйБі Банк» та обставини неповернення таких коштів власнику в ході досудового розслідування не досліджувалися та не є об`єктом досудового розслідування. У задоволенні скарги просив відмовити та проводи її розгляд без участі детектива.
Відповідно до ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, що звернулась зі скаргою, та детектива НАБУ ОСОБА_5 .
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001664 від 08.10.2016 (а.с. 76-79) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, зокрема, щодо можливих протиправних дій службових осіб Національного банку України та ПАТ «ВіЕйБі Банк», які призвели до виведення коштів ПАТ «ВіЕйБі Банк», зокрема, наданих Національним банком України у вигляді стабілізаційного кредиту, що спричинило тяжкі наслідки.
Як зазначає заявник, постановою процесуального керівника від 23.07.2019 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000171 від 26.02.2019 та № 0001664 від 08.10.2016 об`єднані в одне провадження (а.с. 18), що не було спростовано детективом.
08.01.2020 року ОСОБА_4 на адресу НАБУ було направлено заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000171, яку НАБУ отримало 10.01.2020 року.
У вказаній заяві зазначено, що між ОСОБА_4 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договори банківських вкладів на загальну суму 22 498, 06 доларів США та 45 000, 00 гривень, що в національній валюті загалом становить 562 376, 06 грн. В результаті невиконання власником істотної участі банку ОСОБА_7 своїх обов`язків, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність», ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» постановою НБУ віднесено до неплатоспроможних. В лютому 2015 року заявнику виплачено гарантовану суму в розмірі 200 000, 00 грн., однак на момент прийняття рішення про ліквідацію банку, на рахунку ОСОБА_4 залишалось 362 376, 06 грн. Таким чином, в результаті вчинення кримінального правопорушення щодо доведення банку до неплатоспроможності у зв`язку з невиконання власником істотної участі банку ОСОБА_7 , якому, як стверджує заявник, вручено повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні, своїх обов`язків відповідно до законодавства України, заволодінням ним та посадовими особами банку коштами ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди.
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_5 від 13.01.2020 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його заяви про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000171 від 26.02.2019.
Відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 детектив мотивував тим, що детективами НАБУ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України. В описовій частині заяви ОСОБА_4 описує, що йому стало відомо про наявність кримінального провадження № 0001664 від 08.10.2016, однак в прохальній частині просить визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000171 від 26.02.2019. Заявником не обґрунтовано, яке відношення мають обставини неповернення йому коштів до досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 26.02.2019.
Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 55 КПК України, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Разом з тим, у постанові відсутні дані про проведення слідчих дій, щодо перевірки доводів ОСОБА_4 про спричинення йому матеріальної шкоди, тобто детективом взагалі не перевірялись обставини, які мали значення для вирішення питання про визнання або відмову у визнанні заявника потерпілим. Так, у постанові детектива відсутні дані про те, чому саме він прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання заявника потерпілим і які обставини він при цьому встановив.
Крім того, детективом не наведені правові підстави, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення. Вказана постанова містить лише формальне посилання на те, що номери проваджень у мотивувальній та прохальній частині вказаної заяви не співпадають. Водночас, правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим оскаржувана постанова не містить.
Під час судового розгляду детективом не спростовавно твердження скаржника, що постановою процесуального керівника від 23.07.2019 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000171 від 26.02.2019 та № 0001664 від 08.10.2016 об`єднані в одне провадження.
Таким чином, постанова детектива ОСОБА_5 від 13.01.2020 не відповідає вимогам частини 5 ст. 110 КПК України, згідно до якої постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування і посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За такого, слідчий суддя дійшов висновків, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 110, 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову детектива П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 13.01.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000171 від 26.02.2019.
Зобов`язати детектива П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 розглянути заяву ОСОБА_4 від 08.01.2020 (Вх. № 188/556-00 від 10.01.2020) про визнання потерпілим ОСОБА_4 і прийняти рішення з урахуванням всіх обставин кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8