Справа № 461/3424/20
Провадження № 1-кс/461/2579/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого УСБУ у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.02.2020 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого УСБУ у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати слідчого УСБУ відомості з його заяви №П-325 сг від 28.02.2020 року. Крім того, просить поновити строк на оскарження, оскільки заяву скерували за неналежністю, про що йому не було відомо.

ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги. Водночас, 14.05.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 , в якій просить проводити судове засідання без його участі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Слідчий суддя приймає до уваги, як належні та допустимі, покликання ОСОБА_3 на те, що строк звернення до суду був ним пропущений з поважних причин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчим суддею встановлено, що 13.03.2020 року в Управління СБУ у Львівській області надійшла заява ОСОБА_3 від 28.02.2020 року №П-235сг про кримінальне правопорушення про незаконне примушування до видачі державної таємниці, в якій просив розглянути вказані в заяві факти та прийняти належні міри.

Як вбачається з листа начальника слідчого відділу ОСОБА_4 №62/6/1-880 від 25.03.2020 року, адресованого Роману Покурбаничу, в заяві останнього не викладено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі, які підслідні слідчим органів безпеки, а тому, підстав для внесення відомостей в ЄРДР немає.

Згідно ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

В свою чергу, приписами ст.214 КПК України врегульовано процедуру початку досудового розслідування.

Так, відповідно до ч.1-2 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи ОСОБА_3 щодо грубого порушення ст.214 КПК України є безпідставними та необгрунтованими, оскільки цим положенням заборонена відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що не стосується розгляду заяви та внесення відомостей по заяві до ЄРДР.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу заявника на наявність розмежування поняття «реєстрація заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення» та «внесення відомостей до ЄРДР», оскільки реєстрації підлягають усі заяви та повідомлення, які надходять до органів служби безпеки, в той час як внесенню до ЄРДР підлягають лише заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Із матеріалів скарги вбачається, що заява ОСОБА_3 від 28.02.2020 року зареєстрована в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області за вх.№п-24 13.03.2020 року належним чином, що стверджується відповідною відміткою на заяві.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Норма цієї статті перебуває у взаємозв`язку з положеннями ст.214 КПК України, саме тому, фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки, Управління СБУ у Львівській області, як орган, на розгляді якого знаходилась заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 28.02.2020 року, повинен був встановити чи містить така достатні відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення, і в залежності від цього, прийняти рішення про подальший рух вказаної заяви відповідно до вимог ст.214 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідальні особи Управління СБУ у Львівській області діяли в межах своїх повноважень, а відтак, правових підстав для зобов`язання їх невідкладно внести відповідні відомості про вчинення кримінального праволпорушення до ЄРДР немає.

Згідно статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, оскільки доводи, які викладені в скарзі ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

поновити строк на звернення зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого УСБУ у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 28.02.2020 року відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1