ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5293/19
провадження № 1-кп/753/1155/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006767 від 25 червня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соледар Донецької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, останнє місце роботи: офіціант в ПАБ «Таверна» м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності згідно з вироком Артемівського районнго суду Донецької області від 22.01.2016 р., яким він засуджений за скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 186 ч. 2, 186 ч. 2, 15 ч. З - 186 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, який на цей час не набрав законної сили, знову вчинив новий майновий злочин, за наступних обставин.

Так, 24 червня 2017 року приблизно о 21 год. 10 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Гришка 3-А, у ОСОБА_5 з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, виник злочинний умисел на повторне вчинення відкритого викрадення чужого майна, для чого він обрав об`єктом свого злочинного умислу майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, ОСОБА_5 приблизно о 21 год. 10 хв., забіг у прохід між ТЦ «Білла» та ТРЦ «Аладін» що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гришка 3-А, та побачив, що йому на зустріч йде ОСОБА_6 , яка при цьому розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його правою рукою біля правого вуха. В цей час, ОСОБА_5 різко наблизився до ОСОБА_6 та шляхом ривка своєю правою рукою із правої руки ОСОБА_6 повторно відкрито викрав мобільний телефон «SAMSUNG» А5, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_1 », вартістю 5832 гривні 50 копійок, із сім-картою оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 , та сім-картою оператора «МТС», які матеріальної цінності не становлять.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, ОСОБА_5 , тримаючи в руках викрадене майно, а саме: мобільний телефон «SAMSUNG» А5, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_1 », вартістю 5832 гривні 50 копійок, із сім-картою оператора «Лайфселл» НОМЕР_2 , та сім- картою оператора «МТС», які матеріальної цінності для ОСОБА_6 не становлять, покинув місце вчинення злочину, та побіг через двори у напрямку вул. М. Гришка у м. Києві, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим своїми діями спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 на суму 5832 гривні 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 24 червня 2017 року у вечірній час він зайшов у прохід між ТЦ «Білла» та ТРЦ «Аладін» що за адресою: м. Київ, вул. Гришка 3-а та побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка йшла йому назустріч та розмовляла по мобільному телефону. В цей час він вирішив заволодіти цим телефоном та, наблизившись до потерпілої, вихопив у неї з рук мобільний телефон та побіг в бік автошляху, де помітив працівників поліції та викинув мобільний телефон у смітник. Невдовзі його наздогнали та затримали працівники поліції, в присутності яких його впізнала потерпіла. Найменування та вартості викраденого мобільного телефону обвинувачений не оспорював. У скоєному щиро покаявся та попросив вибачення у потерпілої.

Крім того, вина обвинуваченого в обсязі дій, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що 24 червня 2017 року приблизно о 21 год. 10 хв. вона поверталась з роботи та цей час в переході між ТЦ «Білла» та ТРЦ «Аладін» за адресою: м. Київ, вул. Гришка 3-А, коли вона розмовляла по мобільному телефону, до неї підбіг обвинувачений та, вдаривши її по голові, забрав мобільний телефон «Samsung», який вона тримала в руці, та побіг разом з іншим хлопцем. Вона намагалась їх наздогнати, але вони зникли в невідомому напрямку. Про випадок викрадення мобільного телефона вона повідомила працівників поліції, які в цей же день затримали обвинуваченого.

Крім показів потерпілої, вина обвинуваченого також підтверджується наступними доказами.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.06.2017 р. вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 звернулась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що в цей день близько 21-10 год. по вул. Гришка, 5 в м. Києві обвинувачений відкрито заволодів мобільним телефоном «Самсунг А5» /а.с. 166/.

Видаткова накладна № ЧЕРФТ-9530099 від 30.10.2015 р. підтверджує факт придбання та належність потерпілій ОСОБА_6 мобільного телефону «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого становить 5832 грн. 50 коп. /а.с.169/.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2017 р. вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка відкрито заволоділа належним їй мобільним телефоном /а.с. 170-171/.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 25.07.17 -на відеозаписі з камер спостереження за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3 вбачається як на зустріч дівчині, яка зображена на відеозаписі, рухаються два силуети, один з яких пробігаючи близько до дівчини, робить маневр рукою в бік дівчини, на який остання різко реагує, розвернувшись у бік того, хто робить маневр, у свою чергу два силуети, які бігли назустріч, різко покидають зону, яку захоплює відеокамера. Обставини, які зафіксовані на цьому відеозаписі, повністю підтверджують обставини відкритого викрадення мобільного телефону обвинуваченим, про які повідомила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 /а.с. 173-178/.

Протоколом огляду місця події від 24.06.2017 р. зафіксована ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події потерпіла ОСОБА_6 передала працівникам поліції ключі, які були загублені хлопцями, один з яких викрав належний їй мобільний телефон /а.с. 182-185/.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, сформульована у вироку, у судовому засіданні підтверджена повністю.
Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, проте притягається до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих злочинів, у тому числі тяжкого злочину та перебуває у розшуку за ухвалою Апеляційного суду Донецької області, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які б помякшували покарання обвинуваченому на підставі ст.66 КК України, судом не встановлено, оскільки обвинувачений хоча і зазначив, що він щиро розкаявся у скоєному злочині, проте така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Проте, обвинувачений не здійснив дій, які б надавали можливість суду пересвідчитись в тому, що обвинувачений дійсно щиро розкаявся, зокрема не відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, судом також не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, завданої злочином, яка обвинуваченим не відшкодована потерпілій, позицію останньої, яка залишила на розсуд суду вирішення питання щодо необхідної міри покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 186 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання - 4 / чотири/ роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 09.01.2019 р.
До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Речові докази: компакт-диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1