Справа № 307/2458/19
Провадження №1-кс/307/1445/19
У Х В А Л А

09 серпня 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

слідча СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000729 від 07 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Вказує на те, що 07 серпня 2019 року, близько 15 години, працівниками СРПП №3 Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, було зупинено автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 , завантажений деревиною породи "Дуб", в кількості близько 12 м.куб., для перевірки законності перевезення даної деревини. Під час даної перевірки вбачається можливе підроблення відповідних документів.

07 серпня 2019 року, в ході огляду місця події, на території сервісного центру № 2143, в м. Тячів, по вул. Промислова, 6"а", було вилучено автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , з навантаженою деревиною породи "Дуб", в кількості 12.7 м.куб., яка належать ФОП ОСОБА_5 та поміщено на арештмайданчик №3 Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області в якості речового доказу.

Постановою слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 08 серпня 2019 року автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 та деревину породи "Дуб", в кількості 12,7 м.куб., визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

Відповідно до тимчасового реєстраційного талону, власником автомобіля марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Згідно товарно-транспортної накладної серії ЗКВ № 700150 від 07 серпня 2019 року, власником деревини породи "Дуб", в кількості 12.7 м.куб., є ФОП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме, автомобіля марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 та лісопродукції, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити.

Власники тимчасово вилученого майна в судовому засіданні проти клопотання заперечили та пояснили, що в них наявні всі документи на деревину, яка була куплена у Велятинському лісництві ДП "Хустське ЛГ".

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000729 від 07 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Із товаро-транспортної накладної серії ЗКВ № 700150 від 02 травня 2019 року та додатку до неї вбачається, що ФОП ОСОБА_5 купив деревину породи "Дуб", в кількості 12,7 м.куб., у Велятинському лісництві ДП "Хустське ЛГ".

Згідно товарно-транспортної накладної ААК № 00027 від 07 серпня 2019 року, вантажовідправником деревини породи "Дуб", в кількості 12,7 м.куб., є ФОП " ОСОБА_5 ", а вантажоодержувачем є ФОП " ОСОБА_7 ".

Із протоколу огляду місця події від 07 серпня 2019 року вбачається, що під час огляду вилучено автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , з навантаженою деревиною породи "Дуб", в кількості 12.7 м.куб., яка належать ФОП ОСОБА_5 .
Постановою слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 08 серпня 2019 року автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 та деревину породи "Дуб", в кількості 12,7 м.куб., визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

Підставою для вилучення автомобіля та деревини, згідно матеріалів клопотання, є те, що працівники поліції вбачають можливе підроблення документів, що посвідчують право власності на деревину.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 358 КК України передбачено відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.358 КК України є установлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.
Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК, є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа; 2) печатка, штамп, бланк підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, інші офіційні печатка, штамп або бланк.
Отже, предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, по даному кримінальному провадженні, може бути лише товарно-транспортна накладна на перевезення деревини автомобільним транспортом серії ААК № 00027 від 07 серпня 2019 року, і не може бути ані автомобіль марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ані деревина.

Статтями 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказані норми кореспондуються з положеннями Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно ст. 1 якого, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Згідно п.20 "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженогоПостановою Кабінету міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

А відповідно до п.32 вищезазначеного порядку, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Орган слідства не надав жодних доказів та у суді не довів, що транспортний засіб, на якому завантажена деревина, є такими, що містять ознаки речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією ст. 358 КК України та водночас і не надано інших доказів, які б вказували на причетність вилученого транспортного засобу з деревиною до вчинення будь-якого кримінального правопорушення, та які б давали підстави для обмеження права власності на майно.
Крім цього, сам факт припущення працівниками поліції того, що документи, що підтверджують право власності на деревину, можуть бути підробленими, без підтвердження такого факту жодними доказами, не може бути підставою для накладення арешту на майно.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що вилучений транспортний засіб та деревина, в розумінні КПК України, не стосуються даного кримінального провадження, а накладення арешту на вказане майно унеможливить їх повноцінне використання, що призводить до обмеження правомірної діяльності власників майна, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури, про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власникам майна.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1