Справа №621/2778/19
Пр. №1-кп/621/295/19
Ухвала
Іменем України
12 грудня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження№0000762 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нігір Ніколаєвська на Амурі Хабаровського краю, є громадянином України, має середню освіту, розлучений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , востаннє судимий вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 09.04.2013 за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 10 років, 14.12.2018 звільнений з Жовтневої ВК №17 на не відбутий строк 3 роки 2 місяці 10 днів за станом здоров`я,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 263 КК України,
в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта №0000762 від 27 серпня 2019 року ОСОБА_5 , обвинувачується в незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу та грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 , заявила мотивоване клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначила, що продовжують існувати ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Наголосила про те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а його поведінка, зокрема, і в ході судового розгляду дає підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілу та свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , проти клопотання заперечували. В обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора вказали, що підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою немає з урахуванням відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилались на вкрай незадовільний стан здоров`я, інвалідність ОСОБА_5 , ІІ групи, міцність соціальних зв`язків та небезпеку для життя та здоров`я ОСОБА_5 , яка має місце в умовах ізоляції від суспільства.
ОСОБА_5 , зазначив, що стан його здоров`я погіршився та надав медичну документацію про встановлення інвалідності ІІ групи, безстроково.
Потерпіла просила вирішити клопотання на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:
Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року відносно ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 25 жовтня 2019 року.
Ухвалою від 22 жовтня 2019 року, строк дії запобіжного заходу продовжено до 20 грудня 2019 року.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 , стверджувала про продовження існування ризиків, що існували на час застосування та продовження строку дії запобіжного заходу. При цьому, сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 .
При вирішенні клопотання судом взято до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним за вказаним обвинуваченням, що у поєднанні з відомостями про особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, не одружений, вказує на наявність ризику переховування від суду.
Звільнений за хворобою на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 14.12.2018 року на невідбутий термін покарання 3 роки 2 місяці 10 днів та вчинив злочини, які йому інкримінуються а від так існує ризик визначений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Повідомлені обвинуваченим обставини щодо наявності зареєстрованого місця проживання, його вибачення в судовому засіданні перед потерпілою, свідком ОСОБА_8 , не спростовують висновку про наявність зазначених ризиків з огляду на відомості про спосіб життя обвинуваченого, який обвинувачується, в тому числі, в тяжкому злочині з огляду на обставини визначені в обвинувальному акті.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає неслушними.
Крім того, на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відомостями медичної документації щодо результатів оглядів ОСОБА_5 спеціалістами обласного протитуберкульозного диспансера, міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної долпомоги, обласної клінічної наркологічної лікарні встановлено, що ОСОБА_5 госпіталізації не потребує, може утримуватися в СІЗО.
Тобто, незважаючи на наявність у підозрюваного низки захворювань, інвалідність ІІ групи, його стан здоров`я не виключає можливість застосування запобіжного заходу - тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора, де йому може надаватися необхідна медична допомога.
Об`єктивних данних щодо неможливості утримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства, стороною захисту на розсуд суду не представлено.
Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування, а також враховані під час продовження строку запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні, не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, належить задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 197, 199, 201, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.
2. Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 09 лютого 2020 року.
3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 , протягом семи днів з часу вручення ухвали.

Головуючий: