КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000316 від 25.05.2018 ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000316 від 25.05.2018, а саме до 10.09.2019 включно.
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з під - варти в залі суду.

Зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначивши йому відповідно до вимог ст.ст. 182, 183 КПК України заставу у розмірі 40 000 000 гривень. У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у виді застави.На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави, наступні обов`язки:не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами визначеними слідчим;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;носити електронний засіб контролю; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.
На теперішній час наявні всі підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється в участі у злочинній організації, незаконному придбані, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, вчинених у складі злочинної організації, тобто у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років з конфіскацією майна.
Підозрюваний ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інших злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів.
Характер вчинених злочинів, а також той факт, що ОСОБА_7 ніде не працює, свідчать про те, що останній сприймає вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів як допустимий спосіб одержання коштів для життя та може продовжувати їх вчиняти, перебуваючи на волі.
Жоден із інших, менш суворих, запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та матиме можливість незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків з метою зміни ними своїх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення у яких підозрюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України знаходиться кримінальне провадження №0000316 від 25.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

13.07.2019 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня йому вручено повідомлення від 13.07.2019, складене старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , та погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України, та в незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчинених злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.
15.07.2019 слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 терміном на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 40 000 000 гривень.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2019 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000316 від 25.05.2018, а саме до 10.09.2019 включно, із покладенням на нього обов`яззків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що долучені до клопотання докази містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків, вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Слідчий суддя врахував, що в матеріалах провадження відсутні достатні дані стосовно можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, перешкоджання ходу досудового розслідування та здійснення тиску на свідків.

Крім того, при постановленні ухвали слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_7 , у тому числі і те, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні батьків пенсійного віку, раніше не судимий.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні слідчого, буде достатнім запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів, однак при цьому прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , розмір покарання, який загрожує останньому уразі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, а також дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, спосіб життя, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні батьків пенсійного віку, раніше не судимий, а також відсутність відомостей про намагання ОСОБА_7 ухилятися від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Як під час розгляду судом першої інстанції клопотання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.
Доводи, на які посилається прокурор в обгрунтування апеляційної скарги, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який, на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.
Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.
Доводи прокурора у апеляційній скарзі про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інших злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів, не підтверджені належними та допустимими доказами та мають характер припущень.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не скасовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволення клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000316 від 25.05.2018 ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000316 від 25.05.2018, а саме до 10.09.2019 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3