Провадження №1-в/127/555/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О. І. Ющенка» ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої розглядається подання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці подання заступника головного лікаря КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О. І. Ющенка» ОСОБА_7 про припинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , амбулаторного примусового лікування, як захід медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання заступника головного лікаря КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О. І. Ющенка» ОСОБА_7 про припинення ОСОБА_6 амбулаторного примусового лікування, як захід медичного характеру.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_6 перебуває під спостереженням у КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О. І. Ющенка» з 2000 року. 11.05.2018 р. Вінницьким міським судом Вінницької області застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. 29.10.2018 р. ОСОБА_6 було змінено примусове стаціонарне лікування зі звичайним режимом нагляду як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру, яке в подальшому продовжувалось. Протягом останніх 6 місяців ОСОБА_6 регулярно приходив на прийом до лікаря-психіатра, приймав призначене лікування. А тому, висновком комісії лікарів-психіатрів за психічним станом ОСОБА_6 рекомендовано припинити застосування амбулаторної психіатричної допомоги, як захід медичного характеру.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримав, зауваживши, що у висновку зазначено неточності: у висновку про доцільність припинення примусового лікування зазначено, що ОСОБА_6 захворів на психічну хворобу до винесення судового рішення, однак з висновку судово-психіатричної експертизи, що міститься в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_6 захворів на таку хворобу на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння. Тому вважає, що у зв`язку з припиненням ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру кримінальне провадження поновленню в загальному порядку не підлягає.

Представник КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 подання підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2018 р. Вінницьким міським судом Вінницької області застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у зв`язку з наявністю в його діях ознак суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК).

29.10.2018 р. відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 змінено примусове стаціонарне лікування зі звичайним режимом нагляду як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.

22.04.2019 р. Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_6 продовжено амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.

На обґрунтування подання суду надано акт комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 40 від 04.09.2019 р., відповідно до якого за психічним станом ОСОБА_6 рекомендовано припинити застосування амбулаторної примусової психіатричної допомоги як захід медичного характеру. Із зазначеного акту випливає, що ОСОБА_6 є особою, яка захворіла на психічну хворобу до винесення судового рішення по суті справи (пункт 12 акту). За клопотанням прокурора з архіву суду було витребувано матеріали клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні. Із зазначених матеріалів випливає, що 22.02.2018 р. складено висновок судово-психіатричної експертизи № 12, відповідно до якого в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, а також на час проведення експертизи ОСОБА_6 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії параноїдальної форми, безперервного типу перебігу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним типом нагляду; оскільки ОСОБА_6 страждає на хронічне душевне захворювання, його дії можуть бути непередбачуваними, імпульсивними і за своїм психічним станом він може становити небезпеку для себе та для оточуючих.

Згідно з частиною другою статті 514 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Відповідно до частини першої статті 95 КК продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Зі змісту частини четвертої статті 95 КК випливає, що у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через видужання особи, які вчинили злочини у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку, підлягають покаранню на загальних засадах, а особи, які захворіли на психічну хворобу під час відбування покарання, можуть підлягати подальшому відбуванню покарання.

Як вже було зазначено, відповідно до акту комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 40 від 04.09.2019 р., відповідно до якого за психічним станом ОСОБА_6 рекомендовано припинити застосування амбулаторної примусової психіатричної допомоги як захід медичного характеру. Слід зауважити, що з досліджених в судовому засіданні документів випливає, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, а також на час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 хворів на хронічне душевне захворювання, не розумів своїх дій та не міг керувати ними. Тому, зауваження прокурора про те, що у акті від 04.09.2019 р. в пункті 12 допущено помилку щодо часу захворювання ОСОБА_6 суд вважає слушними. Інших даних, які б свідчили про неможливість задоволення подання, суду надано не було.

Отже, суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали припинення застосування до ОСОБА_6 амбулаторного примусового лікування як захід медичного характеру, в судовому засіданні встановлені не були. Суд при цьому також вважає, що правові підстави для направлення ОСОБА_6 для відбування покарання також відсутні. Тому, аналізуючи доводи сторін провадження, досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 371, 512, 514 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Подання заступника головного лікаря КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О. І. Ющенка» ОСОБА_7 - задовольнити.

Припинити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: