ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 635/2561/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/790/2239/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 09 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 04 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 04 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

У апеляційній скарзі засуджений просить про зарахування йому строк попереднього ув`язнення з 19.09.2017 року по 17.10.2017 року у строк покарання у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.

В обґрунтування вимог посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено йому в задоволенні клопотання в цій частині та вказує, що таке рішення суперечить Закону України «Про попереднє ув`язнення» та вимогам статті 72 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти апеляційних вимог засудженого, просив залишити його апеляційну скаргу без задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.07.2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України засуджений від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.04.2017 року випробувальний строк встановлений ОСОБА_7 згідно з вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.07.2016 року скасовано та направлено засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

Згідно матеріалів особової справи (зокрема рапорту Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 19.09.2017 року) засуджений ОСОБА_7 на виконання ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.04.2017 року, затриманий 19.09.2017 року.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 жовтня 2017 року ОСОБА_7 тимчасово залишено у Державному закладі «Старобільський слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом Сєвєродонецьким міським судом Луганської області кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року продовжено застосування тимчасового залишення ОСОБА_7 у Державному закладі «Старобільський слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом Сєвєродонецьким міським судом Луганської області кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання згідно ст. 70 та ст. 71 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 23 лютого 2018 року.

Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 січня 2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 18 жовтня 2017 року (дата ухвали про тимчасове залишення) по 23 лютого 2018 року включно (дата набрання вироком законної сили), із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дня позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо зарахування йому строку попереднього ув`язнення у період з 19.09.2017 року по 17.10.2017 року в строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, суд першої інстанції послався на відсутність підстав для його задоволення, у зв`язку з тим, що засудженому згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VII вже зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.10.2017 року по 23.02.2018 включно.

Поряд з іншим посилається на те, що період про який вказує засуджений, а саме період з 19.09.2017 року по 17.10.2017 року не є у розумінні вимог закону, строком попереднього ув`язнення засудженого.

Відповідно до вимог, статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, колегія суддів дійшла висновку про недотримання судом першої інстанції вищевказаних норм та неврахування в повній мірі конкретних обставин даної справи.

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції зробив безпідставний висновок, що затримання засудженого ОСОБА_7 на виконання ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.04.2017 року не є попереднім ув`язненням, та вважає за необхідне зарахувати останньому у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.09.2017 року по 17.10.2017 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22.04.2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення йому у строк відбуття покарання, - змінити.

Апеляційну скаргу засудженого, - задовольнити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838 VIII, зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.09.2017 року по 17.10.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4