Номер провадження: 11-сс/813/1272/19
Номер справи місцевого суду: 495/6015/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду м. Одеси, від 11.07.2019 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні №0001606, внесеному до ЄРДР 10.07.2019 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, від 11.07.2019 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні №0001606, внесеному до ЄРДР 10.07.2019 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованим, вказує на наявність ризиків і тяжкість інкримінованого злочину.

За таких обставин, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду м. Одеси, від 11.07.2019 рокута постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України при таких обставинах.

10 липня 2019 року, приблизно о 03 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи на бульварі Золотий Берег, розташованому на території Лиманського курортного району, смт. Затока, міста Білгород-Дністровський, Одеської області, побачив раніше незнайомих йому двох дівчат котрі прогулювались вулицею, серед яких була потерпіла ОСОБА_9 . Далі розпочавши спілкування ОСОБА_7 став іти поруч із ними, пропонуючи провести їх додому.

Проходячи поруч з базою відпочинку «Мікрон», потерпіла ОСОБА_9 підійшла до бетонних сходів переходу через залізно-дорожню колію та дістала із сумки свій мобільний телефон марки Xiaomi Redmi S2, з метою подивитись котра година. В цей час у ОСОБА_7 виник корисний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме вищезазначеним мобільним телефоном ОСОБА_9 , реалізуючи котрий, він, знаючи та розуміючи протиправність виниклого задуму, шляхом ривку рукою вирвав з руки потерпілої телефон Xiaomi Redmi S2, в силіконовому чохлі, з sim-двома картками операторів стільникового зв`язку «Київстар» та «Life», після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь спричинивши потерпілій майнову шкоду.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, №182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обґрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя прийшов до висновку про те, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , а також враховуючи відсутність підстав для зміни або скасування ухвали в частині, яка не оспорюється в апеляційній скарзі, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків, апеляційний суд звертає увагу на таке.

На думку апеляційного суду у вказаному кримінальному провадження існує ризик незаконного впливу на потерпілу та свідка, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні відомості.

Також апеляційний суд вважає, що існує ризик того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свої злочинні дії, оскільки діяння, в якому підозрюється ОСОБА_7 є умисним та корисливим, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого аналогічного злочину.

Водночас, апеляційний суд вважає необґрунтованим твердженням апеляційної скарги прокурора про наявність ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, оскільки такі твердження матеріалами провадження не підтверджується.

Натомість, апеляційним судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає, належним чином виконує, покладені на нього слідчим суддею обов`язки, до суду з`явився за першим викликом.

Викладені обставини прокурором не спростовані.

За таких обставин, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи прокурора відносно того, що тяжкість обвинувачення є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку апеляційного суду є недостатніми.
Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів,і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в достатній мірі забезпечує належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до приписів п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскарженої ухвали слідчого судді відсутні, в зв`язку з чим оскаржену ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 194, 370, 372, 376, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні №0001606, внесеному до ЄРДР 10.07.2019 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4