КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ростов - на - Дону Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України, в межах строку досудового розслідування, на строк 60 днів, тобто до 18 жовтня 2019 року включно.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя вказав, що закінчити досудове розслідування у встановлений законом строк неможливо, оскільки на даний час не завершено виконання раніше призначених експертиз, а також не розпочато виконання вимог ст.ст.221,290,291 КПК України щодо надання доступу до матеріалів кримінального провадження стороні захисту та складання обвинувальнго акту. Залишається достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких підозрюється ОСОБА_6 і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; наявний ризик його можливого впливу на потерпілих та свідків; він може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення; тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості; ОСОБА_6 може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати, як незаконну, ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про продовження до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без задоволення.
Сторона захисту вважає, що підстави, які існували для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відпали, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України - відсутні, оскільки ОСОБА_10 в розшуку ніколи не перебував, від явки до органів досудового розслідування та суду ніколи не ухилявся, місця свого проживання не змінював. По даній справі встановлені усі причетні особи, речові докази вилучені та по них призначені відповідні експертизи, а тому ОСОБА_10 не зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та/або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Допитані усі потерпілі, свідки, які попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а тому ОСОБА_10 не зможе вплинути на потерпілих, свідків, інших осіб у даному кримінальному провадженні. Ризик того, що ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення нічим не обґрунтований та відповідних доказів стороною обвинувачення не надано. ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки а саме: має постійне місце проживання, батьків та у разі звільнення з під варти буде працевлаштований, чим забезпечить себе та свою родину засобами для існування.

Крім цього, як вказує сторона захисту, на даний момент відносно ОСОБА_10 , крім тримання під вартою, взагалі не застосовувались жодні інші більш м`які запобіжні засоби, адже тримання під вартою є згідно КПК винятковим запобіжним засобом і відповідно п.3 ст.5 Конвенції суд повинен з`ясувати чи є тримання особи під вартою тим єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання ним процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися, в даному випадку застосування до особи менш суворого запобіжного заходу.
На думку захисника, належна поведінка ОСОБА_10 може бути належним чином забезпечена шляхом застосування до нього судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, у якому останній зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання і роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, судом.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000861 від 24 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ст. 257 КК України.

24 травня 2019 року відомості за фактом викрадення ОСОБА_11 , органом досудового розслідування Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000861, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
24 травня 2019 року відомості за фактом розбійного нападу на ОСОБА_11 , органом досудового розслідування Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000862, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
25 травня 2019 року відомості за фактом незаконного заволодіння автомобілем марки «Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , органом досудового розслідування Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000863, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
25 травня 2019 року відомості за фактом незаконного поводження зі зброєю та бойовими припасами, органом досудового розслідування Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000864, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
25 травня 2019 року постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області кримінальні провадження №0000861, №0000862, №0000863, №0000864, об`єднані в одне кримінальне провадження із визначенням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0000861.

24 травня 2019 року о 20 годині 30 хвилин, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6

25 травня 2019 року о 19 годині 50 хвилин, підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

27 травня 2019 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб до 22 липня 2019 року.

21 червня 2019 року відомості за фактом бандитизму, органом досудового розслідування Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001073, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України.

22 червня 2019 року постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області кримінальні провадження №0000861 та №0001073, об`єднані в одне кримінальне провадження із визначенням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0000861.

15 липня 2019 року виконуючим обов`язки керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, продовжено строк досудового розслідування до 24 серпня 2019 року.

16 липня 2019 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України.

17 липня 2019 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.08.2019 року.

09 серпня 2019 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 24 листопада 2019 року.
12 серпня 2019 року слідчий СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 рокузазначене клопотання задоволено та продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави, відносно ОСОБА_6 , на строк 60 днів, тобто до 18 жовтня 2019 року включно.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, направити кримінальне провадження до суду неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки для досягнення його завдань необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, зокрема, на даний час не завершено виконання, раніше призначених експертиз, а також не розпочато виконання вимог ст.ст.221,290,291 КПК України, щодо надання доступу до матеріалів кримінального провадження стороні захисту та складання обвинувальнго акту.
Разом з цим, слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може впливати на потерпілих та свідків, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі захисника.

З огляду на зазначене вище колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 18 жовтня 2019 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування, і не визначив останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів та виходити за межі строку досудового розслідування.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_9 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України, в межах строку досудового розслідування, на строк 60 днів, тобто, до 18 жовтня 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено о 16 год. 00 хв. 07 жовтня 2019 року.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5205/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1