Ухвала

23 липня 2019 року

м. Київ

справа №665/346/18

провадження № 51-3603ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК), неправильне застосуваннязакону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК), даний перелік є вичерпним.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

Захисник в касаційній скарзі посилається на неповноту розгляду судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування судового рішення передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.

В той же час, він посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Що є окремою підставою для скасування судового рішення передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.

Суть доводів скаржника зводиться до того, що суди нижчих інстанцій всупереч вимогам ст. 65 Кримінального кодексу України (далі КК) не врахували повною мірою особу винного та пом`якшуючих покарання обставин і дійшли необґрунтованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. Позицію щодо суворості призначеного покарання захисник пов`язує із не застосуванням до засудженого ст. 75 КК. Однак, вказаним положенням регулюється не вид та розмір покарання, а порядок його відбування.

Невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК) та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) є дві самостійні підстави для скасування або зміни судових рішень, які потребують самостійного обґрунтування у касаційній скарзі, що захисником при оскарженні судових рішень не дотримано.

Також, захисник, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону як на підставу для скасування судового рішення, зокрема недотримання вимог статей 370, 419 КПК, в касаційній скарзі не навів обґрунтування такої підстави, з огляду на положення ст. 412 КПК.

Окрім цього, захисник не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

Також, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким відповідно внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Однак, захисник неправильно зазначив у скарзі найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2019 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3