Справа № 697/2300/19
Провадження № 1-кп/697/221/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Канів кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, учасника бойових дій, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого підсобним робітником на ПрАТ «Миронівська птахофабрика», раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 02.08.2019, близько 17.00 год., перебуваючи в кімнаті гуртожитку АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, усвідомлюючи можливість заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, умисно наніс один удар ножем в живіт ОСОБА_6 внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки з ушкодженням внутрішніх органів живота (великого сальника, тонкого кішківника та кореню брижі) та внутрішньочеревної кровотечі, які згідно висновку експерта № 02-01/879 від 28.08.2019 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

29.08.2019 між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України щодо узгодженого покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України - з іспитовим строком три роки та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 під час досудового розслідування надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , а під час судового розгляду підтвердив свою згоду на укладення угоди.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисником ОСОБА_4 , яка була присутня під час укладення угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Речові докази: марлевий тампон зі змивами рідини бурого кольору ззовні подібної до крові, кофта білого кольору з візерунком в плечовій частині, які поміщено до кімнати зберігання речових доказів Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області необхідно знищити.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Речові докази: марлевий тампон зі змивами рідини бурого кольору ззовні подібної до крові, кофта білого кольору з візерунком в плечовій частині, які поміщено до кімнати зберігання речових доказів Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам процесу.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/2300/19

Головуючий ОСОБА_1