Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/231/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ч. 4 ст. 153 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2019 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружелюбівка Борівського району Харківського області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК Українистроком на 60 днів, а саме з 17 год. 30 хв. 31 травня 2019 року до 17 год. 30 хв. 29 липня 2019 року, без визначення розміру застави,
В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 31 травня 2019 року близько 17.30 по вул. Європейській в м. Мала Виска Кіровоградської області, поряд з міським пляжем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сексуальне насильство відносно малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 17 год. 30 хв. 31 травня 2019 року до 17 год. 30 хв. 29 липня 2019 року, без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється в скоєнні умисного тяжкого злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, відносно малолітньої дитини. Підозрюваний ОСОБА_8 характеризується посередньо, не працює. Потерпілою і свідками, які були очевидцями, є малолітні особи. Досудове розслідування у справі не завершено. Тому, наведені обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на малолітню потерпілу і свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якого відносно його підзахисного обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що його підзахисний має постійне місце проживання, де мешкає разом з батьками, братами та сестрою. На диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_8 не перебуває. Раніше ні до адміністративної ні до кримінальної відповідальності не притягувався.

До затримання його підзахисний, хоч і не офіційно, але постійно працював та мав постійний заробіток.
Згідно характеристики учня КЗ «Маловисківський ліцей Маловисківської районної ради Кіровоградської області» за період навчання ОСОБА_8 вів себе спокійно, врівноважено. З повагою ставився до старших. Класні обов`язки виконував завжди, від фізичної роботи не відмовлявся. З класним колективом у ОСОБА_11 були добрі відносини. Добре розвинений, цікавився спортом, веселий, має добре почуття гумору, справедливий до себе та інших. Вдома ОСОБА_11 завжди допомагав батькам. Вказані вище якості характеризують мого підзахисного виключно з позитивної сторони.
В судовому засіданні ОСОБА_8 запевнив суд, що не буде переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню, буде з`являтися за першою вимогою слідчого або суду.
На даний час його підзахисний допомагає органам досудового слідства у встановленні істини по справі та надає щиросердечні покази слідчому, сприяючи розкриттю даного кримінального правопорушення.
Під час затримання громадянами 31.05.2019 року близько 17:30 год. його підзахисний сам наполягав на виклику поліції.
Зважаючи на те, що рішення слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області по даному кримінальному провадженню викладене в ухвалі від 03.06.2019 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується в основному на тяжкості покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 153 КК України, сторона захист вважає вказану ухвалу необґрунтованою.
Вважає, що необґрунтованими доводи суду про те, що перебуваючи на свободі існує ризик вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень, та переховування від органів досудового слідства, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 дає щиросердечні покази і активно допомагає органам досудового слідства.
Разом з тим в матеріалах провадження відсутні обставини і докази вчинення ОСОБА_8 різноманітних дії (актів) сексуального характеру, спрямованих на збудження та (або) задоволення статевої пристрасті, які б передбачали фізичний контакт із тілом потерпілої особи.
Як зазначала потерпіла ОСОБА_10 , відповідно до протоколу допиту малолітньої потерпілої від 01.06.2019 року незнайомий їй дядько взявши її руку завів до кущів біля річки та попросив розсунути ноги, на що ОСОБА_10 сказала, що не буде цього робити та закричала. Незнайомий чоловік закрив їй рот своєю рукою, однак на крик прибігли інші хлопці, а незнайомий дядько утік.
Таким чином, навіть якщо припустити, що тим незнайомим потерпілій чоловіком був саме його підзахисний, то все одно в його діях відсутній фізичний контакт з тілом потерпілої, спрямований на задоволення статевої пристрасті.

Вислухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції не було доведено наявність ризиків. Також районним судом не враховано наявність постійного місця проживання ОСОБА_8 . Разом з тим, захист зазначив, що відповідно до показань малолітньої потерпілої будь-яких дій ОСОБА_8 відносно неї не вчиняв.
Однак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляції захисника, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 не працює, офіційного та постійного джерела доходу не має, утриманців не має, неодружений, вчинив кримінальне правопорушення над малолітньою потерпілою.
А тому, колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на малолітню потерпілу і свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також не можуть бути задоволені доводи захисту про те, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, оскільки вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, може бути встановлена виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті, а під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не перевіряє правильність кваліфікації дій паіджозрюваного.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність підозри у кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити нові кримінальне правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 153 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколами огляду місця події, протоколом допиту законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , протоколами допиту малолітніх (неповнолітніх) свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були очевидцями скоєння правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ).

Сукупність обставин в яких підозрюється ОСОБА_8 його особистість істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки діянь, оскільки останній не працює, не військовозобов`язаний, не одружений, утриманців не має. Зазначене свідчить про те, що належна поведінка підозрюваного на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на малолітню потерпілу і свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2019 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК Українистроком на 60 днів, а саме з 17 год. 30 хв. 31 травня 2019 року до 17 год. 30 хв. 29 липня 2019 року, без визначення розміру застави, - залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4