Дата документу 14.08.2019 Справа № 333/4048/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/4048/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/231/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула 14 серпня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 червня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:
16 квітня 2017 року, приблизно о 18 годині 25 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля кафе «Їжачок», розташованого за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Олександра Говорухи, будинок № 36, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виниклих під час конфлікту з ним, з метою його вбивства, підійшов до останнього та наявним у нього в руці ножем, який з метою скоєння злочину приніс із собою, наніс один удар у верхню частину лівої половини грудної клітини потерпілого, спричинивши йому, згідно висновку експерта № 1387 від 16 травня 2017 року, одиночне, проникаюче, сліпе колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням аорти, що призвело до гострої крововтрати, від якої настала смерть ОСОБА_10 на місці вчиненого кримінального правопорушення .

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2018 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та йому призначено йому покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання з 16 квітня 2017 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 16.04.2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі у розмірі 196 000 грн. (сто дев`яносто шість тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз у розмірі 13 423,08 грн. (тринадцять тисяч чотириста двадцять три гривні 08 копійок).

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, не погоджується з призначеним покаранням через суворість. Зазначає, що під час судового розгляду та досудового розслідування визнавав вину, щиросердно каявся, частково відшкодував шкоду потерпілій. Вказує про наявність позитивної характеристики за місцем проживання, дружини та двох малолітніх дітей, а також те, що раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягався. Просить вирок змінити, призначити більш м`яке покарання.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, вважає призначене покарання надто суворим. Зазначає, що судом не враховано, що потерпілий був раніше судимий та поведінку останнього, який принижував ОСОБА_8 , як людину, поводився з ним зухвало, лаявся на нього та штовхнув його, а також стан здоров`я ОСОБА_8 , якого 17.04.2017 року було прооперовано. Крім того вказує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має малолітнього сина, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, визнавав свою вину, щиросердно розкаювався, співпрацював зі слідством, частково, добровільно відшкодував шкоду, вибачився перед потерпілою. Також зазначає про відсутність у вироку належного мотивування призначеного покарання саме у виді 11 років позбавлення волі. Просить вирок змінити, встановивши ОСОБА_8 як найменший строк.

У судове засідання апеляційної інстанції потерпіла, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився, причини неявки суду не повідомила, апеляційний суд з урахуванням відсутності заперечень учасників процесу та у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності потерпілої.

Позиції учасників судового провадження

Захисник у судовому засіданні підтримала апеляційні скарги, просила їх задовольнити, вказавши про суворість призначеного покарання, зазначив про наявність у обвинуваченого малолітньої дитини, про те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, визнав провину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково відшкодував шкоду, має намір відшкодовувати завдану шкоду, не оспорює її розмір, крім того вказує про те, що обвинувачений був сильно побитий, внаслідок чого був прооперований.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав апеляційні скарги, просив врахувати те, що останній вів нормальний спосіб життя, має сім`ю, частково відшкодував шкоду.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційних скарг, посилаючись на врахування судом усіх обставин, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 115 КК України відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказами та є правильними. Доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікація скоєного сторонами не оскаржується, а отже не є предметом апеляційного перегляду.

Стосовно вимог апеляційних скарг сторони захисту щодо пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані не в повному обсязі.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання врахував характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відносить до особливо тяжких злочинів, наявність обставини, яка обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння,

З урахуванням сукупності наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства.
Однак, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, колегія суддів вважає занадто суворим і таким, що не в повній мірі відповідає особі обвинуваченого, з огляду на таке.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, судова колегія наголошує на положеннях ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та при оцінці доводів апеляційних скарг, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується виключно позитивно (т.5 а.п. 177), одружений (т.5 а.п. 180), має малолітню дитину 2012 року народження (т.5 а.п. 181), наявність обставин, що пом`якшують покарання, у виді щирого каяття та визнання провини, а також судова колегія звертає увагу на часткове відшкодування обвинуваченим шкоди (т.1 а.п. 112).

Крім того, колегія суддів враховує і відомості щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, який був прооперований (т.1 а.п. 113).
Отже при апеляційному розгляді, судова колегія особисто сприймала та переконалась в тому, що позитивні відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який не був антисоціальною особою, виявляє щиросердне розкаяння з приводу вчиненого, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки - дають достатні підстави для висновку про можливість пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Наведене відповідатиме принципам справедливості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для перевиховання обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових злочинів, тобто досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторони захисту підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченому покарання зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 червня 2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України в частині призначення покарання змінити.
Призначити ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі на строк 9 років.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4