КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурора першого відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року,відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кисил-Сир Вілюйського району Республіки Саха Російської Федерації, громадянина України, що має вищу освіту, не одружений, є фізичною особою-підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється увчиненнікримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3ст. 209 КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000375, а саме до 28 листопада 2019 року включно та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що в матеріалах провадження відсутні достатні дані перешкоджання підозрюваним ходу досудового розслідування та здійснення тиску на свідків і ці ризики не знайшли свого підтвердження. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, в тому числі і те, що він має постійне місце проживання а саме: АДРЕСА_1 , на його утриманні знаходиться матір похилого віку, за якою необхідний постійний догляд, ОСОБА_6 раніше не судимий, слідчий суддя прийшов до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурор першого відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційні скарзі, з наступними доповненнями, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.
В обгрунтування апеляційної скарги стверджує, що в ході судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 прокурором не було доведено ані наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, ані існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Також не було належним чином доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Захисник зазначає, що клопотання не містило жодного посилання на участь у кримінальному проваджені будь-яких свідків або інших осіб, з якими підозрюваному слід утримуватися від спілкування. Доказів того, що до звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 намагався будь-яким чином налагодити зв`язок, або спілкуватися з іншими особами з приводу обставин інкримінованого злочину, матеріали справи не містять. Підозрюваний вже здав свій паспорт для виїзду за кордон, намірів в`їжджати за межі України або будь-яким іншим чином переховуватися від слідства він не має.
Сторона захисту посилається і на те, що до матеріалів клопотання було додано копію повідомлення про підозру, датовану 12 січня 2017 року та вручену підозрюваному 12 квітня 2018 року в умовах СІЗО м. Полтава (17 місяців тому), та повідомлення про зміну підозри в кримінальному провадженні від 11 травня 2019 року, яке вручено 13 травня 2019 року з майже аналогічними обґрунтуванням.
Отже, як вказує апелянт, після вручення повідомлення про підозру 12 квітня 2018 року до моменту подання клопотання пройшло більше 17 місяців та кримінальне провадження підлягає закриттю у відповідності до п.10 ч. 1 ст. 284 КК України, так як після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.
Крім цього, посилаючись на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , апелянт зазначає, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зазначено, яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, не долучено належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити цю обставину, як не долучено і доказів того, що підозрюваний здійснював спроби перешкоджати кримінальному провадженню або знищувати, ховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
У підсумку апелянт зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як того просив слідчий, або домашнього арешту, як це визначив слідчий суддя, до ОСОБА_6 не відповідає завданням кримінального провадження, принципам гуманності та верховенства права.
Крім того, слідчим суддею не було взято до уваги дані про особу ОСОБА_6 , який судимостей не має, характеризується позитивно, працює приватним підприємцем, на обліках в наркологічному і психіатричному диспансерах не перебуває, сам має хронічні захворювання, визнаний непридатним до військової служби, є єдиним працездатним членом сім`ї та має на утриманні хвору матір.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що підозрюваний потребує невідкладного лікування в умовах стаціонару. Враховуючи те, що орган досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування в рамках кримінального провадження, та прокуратура знаходяться в м. Києві, а під домашнім арештом ОСОБА_6 перебуває в м. Полтаві, неможливо своєчасно та швидко інформувати слідство про необхідність надання дозволу на відлучення підозрюваного з місця відбування домашнього арешту.

Сторона захисту наголошує також на тому, що слідством не долучено до матеріалів справи, а слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено посилань на докази, які підтверджують, що досудове розслідування в кримінальному провадженні було поновлено, а ініціювання процедури застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу поза межами досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000375, до моменту його поновлення, суперечить нормам КПК України.

Прокурор першого відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 в своїй апеляційні скарзі проситьпоновити процесуальні строки на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати через невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. У разі прийняття судом рішення щодо можливості застосування розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, враховуючи майновий стан підозрюваного, визначити заставу у розмірі 602100 грн. та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку прокурора, висновки слідчого судді про доцільність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Як вказує прокурор, слідчий суддя, приймаючи рішення про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не врахував той факт, що ОСОБА_6 понад рік переховувався від органів досудового розслідування та використовував підроблений паспорт громадянина України на ім`я іншої особи, з метою неможливості встановлення його місцезнаходження. Також суд не оцінив та не співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника і просили її задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила задовольнити її апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Враховуючи, що станом на 07 жовтня 2019 року належним чином завірено копія ухвали від 01 жовтня 2019 року прокурором не була отримана,колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.
Як встановлено органами досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в наступному: своїми умисними діями, які виразились в пособництві шляхом надання знаряддя вчинення злочину щодо несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, що призвело до витоку інформації, вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України.
Також, своїми умисними діями, які виразились в пособництві шляхом надання знаряддя вчинення злочину щодо заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використання елетронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), вчинене в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст.190 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, що виразилися у вчиненні фінансових операції та правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, набуття, володіння та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, вчинені в особливо великому розмірі, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 209 КК України.
30 листопада 2016 року слідчим ГСУ НП України на виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги затримано ОСОБА_6 .

Інкриміновані компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина злочини відповідають кваліфікації злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України. Згідно наданої інформації строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 не закінчився.
01 грудня 2016 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Полтави відмовлено у задоволенні клопотання про тимчасовий арешт ОСОБА_6 та звільнено затриманого і з того часу його місцезнаходження не встановлено.
03 січня 2017 року до Генеральної прокуратури України передано кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за клопотанням компетентних органів ФРН.
16 січня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 з моменту звільнення 01 грудня 2016 року із зали суду переховується від органів досудового розслідування та його місцезнаходження встановити не представляється можливим.
08 лютого 2017 року винесена постанова про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6 .
Першим заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 06 липня 2017 року.
10 квітня 2017 року ГПУ матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_6 виділено з кримінального провадження № 0000120 в окреме кримінальне провадження № 0000375.
18 квітня 2017 року ГПУ досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 зупинено.
03 березня 2017 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва винесено ухвалу про затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали шість місяців (спливає 13 вересня 2018 року).
12 квітня 2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.
12 квітня 2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з виконанням дій в межах міжнародного співробітництва.
24 вересня 2019 року старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суд м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000375, а саме до 28 листопада 2019 року включно та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухані думки прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що сторона обвинувачення не змогла довести виняткові обставини, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доцільно застосувати до підозрюваного наступний за суворістю запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та його наслідками.

Висновки слідчого судді про те, що не знайшли свого підтвердження дані про перешкоджання з боку підозрюваного ОСОБА_6 ходу досудового розслідування та здійснення тиску на свідків прокурором не спростовані.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий суддя необґрунтовано зробив висновки щодо ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, то вони є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Разом з тим, безпідставними є посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не враховано, що до клопотання не додано об`єктивних, безспірних матеріалів, що підтверджують викладені в ньому обставини; обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, оскільки оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування, колегія суддів вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Крім того, сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема те, що він не має судимостей, характеризується позитивно, працює приватним підприємцем, на обліках в наркологічному і психіатричному диспансерах не перебуває, має хронічні захворювання, визнаний непридатним до військової служби, є єдиним працездатним членом сім`ї та має на утриманні хвору матір - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 , може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту про те, що закінчився строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, як і про те, що на час звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу досудове розслідування не було відновлене після винесення постанови про його зупинення, є безпідставними, оскільки прокурором під час апеляційного розгляду надано копію постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 від 24 вересня 2019 року про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій.

Таким чином, немає підстав вважати, що ініціювання процедури застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу відбулось поза межами досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000375, як про це вказує сторона захисту.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор та захисник просять скасувати ухвалу судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не виявлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 ,характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору першого відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000375, а саме до 28 листопада 2019 року включно та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурора першого відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5941/2019
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1