Провадження №: 1-кп/127/314/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2019 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002661 від 23.06.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, розлученого, українця, громадянина України,

раніше судимого:

?Липовецьким районним судом Вінницької області 05.06.2008 за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Звільнений 14.09.2008 на підставі ст. 82 КК України.

?Староміським районним судом м. Вінниці 28.08.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування та з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , приблизно о 01:00 год. 22.06.2018 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 , а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В цей момент, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Nomi і241», в корпусі темно сірого кольору, що належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв вищевказаний телефон торгової марки «Nomi і241», в корпусі темно сірого кольору, імеі НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1129/19-21 від 11.02.2019 складає 311,40 грн., після чого помістив даний телефон у сумку та покинув приміщення вищевказаної квартири разом із викраденим.

В подальшому, ОСОБА_3 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 311,40 гривень.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.

Так, 22.06.2018 ОСОБА_3 разом із потерпілим ОСОБА_5 та ще одним знайомим розпивали горілку та пиво на березі річки Південний Буг у м. Вінниці. Трішки відпочивши біля річки, ОСОБА_3 разом із потерпілим пішли до його квартири, одразу через кілька хвилин по приходу до квартири ОСОБА_5 заснув, ОСОБА_3 взяв мобільний телефон ОСОБА_5 , який стояв на тумбочці та покинув квартиру ОСОБА_5 , інших речей чи будь яких грошових коштів ОСОБА_3 в квартирі ОСОБА_5 не брав.

Під час того, як ОСОБА_3 їхав додому, до нього зателефонував знайомий та запросив приїхати до залізничного вокзалу. ОСОБА_3 приїхавши до залізничного вокзалу, зайшов до приміщення із гральними автоматами, де був його знайомий, певний час там пробув та потім поїхав додому, забувши телефон у приміщенні із гральними автоматами.

У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , зазначив, що про вчинене він щиро шкодує та просив суд суворо його не карати.

Допитаний у ході судового провадження потерпілий ОСОБА_5 суду надав наступні показання, що він разом із обвинуваченим ОСОБА_3 працювали на підприємстві ТОВ «Євровікна».

Так, 22.06.2018 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 відпочивали в кафе та розпивали горілку. Посидівши трішки в кафе, вони разом пішли до квартири ОСОБА_5 , де останній взяв грошові кошти, потім вони пішли в магазин, купили продукти, за які розраховувався ОСОБА_5 , зустрілись іще із одним другом та пішли відпочивати до річки Південний Буг. Випивши біля річки пива та горілки, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та їхній товариш пішли до квартири ОСОБА_5 , де п`ять хвилин порозмовляли, потім ОСОБА_5 провів друга до дверей квартири, оскільки він збирався додому, потім зачинив двері квартири, 5 хвилин порозмовляв із ОСОБА_3 та заснув.

Наступного дня, прокинувшись вранці, ОСОБА_5 побачив, що в квартирі безлад, все розкидано, із шухляди зникли грошові кошти у сумі 6 000 гривень та мобільний телефон. Тоді ОСОБА_5 пішов до сусідів та викликав працівників поліції. Щодо міри покарання не наполягав на сову рій мірі покарання.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило. Відповідно до довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 2369 від 18.09.2018 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 6063 від 26.12.2018 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 23.10.2002 по 20.11.2002 з діагнозом: «Обстеження під час набору на військову службу», виписаний з відділення за порушення режиму, станом на 26.12.2018 на обліку не перебуває. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді складеної Вінницьким міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 25.06.2019 слідує, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: ресурси, що сприятимуть виправленню та ресоціалізації засудженого: соціально-психологічнй супровід органом пробації обвинуваченого, готовність обвинуваченого брати участь у програмах із втручанням.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, ставлення до вчиненого, думку потерпілого в частині призначення міри покарання, поведінку у ході судового провадження, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді громадських робіт, призначене ОСОБА_3 , буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 підлягає скасуванню.
У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти ) годин громадських робіт.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Nomi i241», в корпусі темно - сірого кольору, імеі НОМЕР_1 , що зберігається в камері зберігання речових доказів Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 286 грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: