Єдиний унікальний № 497/207/19
Провадження № 1-кп/500/422/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження застосування запобіжного заходу
у виді тримання під вартою

07 червня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,

захисник, залучений для

проведення окремої процесуальної дії ОСОБА_8 ,
потерпілий ОСОБА_9 ,
провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання під час підготовчого провадження у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000489, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.06.2019 р. було призначено підготовче судове засідання на 07.06.2019 р., але вирішити питання, що підлягають вирішенню в підготовчому судовому засіданні є неможливим, у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_5 29.05.2019 р. подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, строк тримання під вартою якого спливає 09.06.2019 р.

Обвинуваченому ОСОБА_6 залучений захисник для проведення окремої процесуальної дії, а саме судового засідання з метою невідкладного розгляду питання про запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу прокурор ОСОБА_5 посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення посилається на те, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що може спонукати сховатися від суду, та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином. Ризики впливу на свідків обумовлені тим, що вони ще не допитані судом, а про їх коло та місце мешкання обвинуваченому стало відомо з відкритих матеріалів досудового розслідування. Активна поведінка обвинуваченого під час скоєння вбивства, який безпосередньо наносив численні удари потерпілій, вжиття активних заходів щодо знищення тіла загиблої та знищення речових доказів вказує на наявність ризиків для кримінального провадження, крім того ним були скоєні інкриміновані діяння у стані алкогольного сп`яніння. Невисокий ступінь соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та постійного джерела існування. Раніше обвинувачений був двічі засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі. Крім того, у обвинуваченого крім громадянства України є також і громадянство Російської Федерації.

Потерпілий ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення, звернувся до суду із заявою про проведення засідання без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник, залучений для проведення окремої процесуальної дії, ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_6 сам зацікавлений в швидкому розгляді кримінального провадження, ухилятися від суду він не збирається, тим паче, що у нього вилучили паспорти як громадянина України, так і Російської Федерації, тому просили застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 29.09.2018 р. під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії тримання обвинуваченого під вартою продовжувався у встановленому КПК порядку, та спливає 09.06.2019 р. При цьому судом була встановлена наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).

Наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого, за змістом глави 18 розділу II КПК, є однією з обов`язкових підстав для застосування запобіжного заходу, але з урахуванням положень кримінального процесуального законодавства на цій стадії кримінального провадження (підготовче судове засідання) суд позбавлений можливості досліджувати будь-які докази винуватості або невинуватості обвинуваченого, що прямо заборонено абз. 7 ч. 4 ст. 291 КПК, та робити висновки про наявність обґрунтованої підозри. Також, висловлення судом думки щодо наявності обґрунтованої підозри без ухвалення вироку суперечитиме загальним засадам кримінального провадження. Тому в цій частині щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину суд повністю покладається на висновки, зроблені слідчими суддями під час вирішення ними питань про застосування запобіжного заходу та про продовження строку тримання під вартою.

Суд позбавлений можливості дати оцінку доводам прокурора про поведінку обвинуваченого під час вчинення інкримінованих діянь та перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ці обставини підлягають доказуванню під час судового розгляду кримінального провадження та виходять за межі поняття наявності обґрунтованої підозри.

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується (санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі); вік та стан його здоров`я (29 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню його під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, не має утриманців, не має постійного місця роботи та навчання. Суд враховує, що ОСОБА_6 також має громадянство Російської Федерації. Обвинувачений має дві не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, покарання за які відбував в місцях позбавлення волі, та знов обвинувачується у вчиненні корисних злочинів також проти власності, але вже особливо тяжких із застосуванням насилля та проти життя особи. Обвинуваченому відомі відомості про свідків у даному кримінальному провадженні, по якому судовий розгляд ще не розпочатий та свідки не допитані.

Отже, вказані обставини свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою та для продовження строку його дії, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_6 може переховатися від суду, вплинути на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на строк, що не перевищує 60 днів, до 05 серпня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 314 316, 177, 183, 199, 370 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 05 серпня 2019 року.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 05 серпня 2019 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3