Справа № 635/2483/19
Провадження № 1-кп/635/801/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001926 від 26 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України надійшов від керівника Харківської місцевої прокуратури №6 радника юстиції

ОСОБА_7 підготовчому засіданні сторони кримінального провадження вважали можливим призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Тобто, після отримання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.ст.291, 292 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.511 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру є процесуальним рішенням, яким закінчується досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Як вбачається зі змісту клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, на момент вчинення інкримінованих дій ОСОБА_3 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто знаходився у стані неосудності, отже не був суб`єктом злочину (кримінального правопорушення) в розумінні вимог ст.ст.11, 18, 19 КК України.

Разом з тим, в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру зазначено про вчинення ОСОБА_3 саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а не суспільно небезпечного діяння, що не відповідає вимогам ст. ст. 292, 503 КПК України. Посилання в клопотанні на наявність у ОСОБА_3 злочинного умислу також суперечить положенням ст.ст.19, 24 КК України щодо можливості особи усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння як обов`язкової ознаки умислу.

Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, яка передбачає обов`язкове зазначення в обвинувальному акті анкетних відомостей кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), такі відомості в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відсутні.
З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в клопотанні про застосування таких заходів відомостей, які вимагаються ст.ст. 291, 292 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого клопотання.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, а тому суд вважає наявними підстави для повернення клопотання прокурору в порядку п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 292, 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України повернути прокурору.

Ухвала суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 18 червня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1