Справа №639/7879/19
Провадження №1-в/639/769/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючочого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ХВК-18 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.11.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання в Холодногірській виправній колонії №18,-

В С Т А Н О В И В:
08.11.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення.
Представник ДУ «ХВК-18» не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання та особової справи, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим покарання.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 26.11.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться впостанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.01.2016 року. За час перебування у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. У державній установі "Холодногірська виправна колонія (№18)" відбуває покарання з 04.04.2016 року. Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 18.11.2019 року, за період відбування покарання у вказаній вище установі характеризується з позитивного боку, має 5 (п*ять) заохочень, стягнень не має. Працевлаштований днювальним у дільниці тимчасового слідчого ізолятора при ДУ "Холодногірська виправна колонія (№18)". У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин; утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», «Фізкультура та спорт» та «Підготовка до звільнення».
Окрім того, як встановлено з вищезазначеної характеристики, засуджений ОСОБА_5 з 21.01.2016 року знаходячись в місцях позбавлення волі, має 5 (п*ять) заохочень.
Проте, суд зазначає, що сама по собі наявність п*яти заохочень у виправній Державній Установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення ОСОБА_5 , оскільки виправлення особи повинно бути за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.
Що стосується заохочень, які отримав ОСОБА_5 суд дійшов висновку, що вказані заохочення були отримані в період часу з 2017 року по 2019 рік, тобто напередодні того часу коли можливе застосування ст.100-101 КВК України, ст.ст. 81, 82 КК України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін.
Про що свідчить той факт, що 21.11.2017 року розглядався на комісії установи ст.100-101 КВК України, рішенням комісії установи відмовлено, враховуючи особисту заяву засудженого.
14.11.2018 року розглядався на комісії установи по ст.82 КК України рішенням комісії установи відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення.
16.10.2019 року розглядався на комісії установи по ст.81 КК України рішенням комісії установи відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.
Також суд звертає увагу, що адміністрація Державної Установи «Холодногірська виправна колонія (№18)», за наявності позитивної характеристики та заохочень у засудженого ОСОБА_5 самостійно не звернулась до суду з поданням відносно останнього про умовно-дострокове звільнення.
Крім того, на теперішній час потерпілим за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.11.2015 року матеріальна та моральна шкода завдана злочином не відшкодована.
По кримінальному провадженню відсутні будь-які письмові документи про добровільне виконання засудженим ОСОБА_5 обвинувального вироку в частині відшкодування потерпілим особам шкоди, яке є обов`язковим до виконання. На протязі відбування кримінального покарання (три роки десять місяців вісімнадцять днів) при отриманні заробітної плати не здійснював перерахування на їх користь грошових сум для відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відшкодовано 1270 грн. 18 коп., але не самим ОСОБА_5 , а його рідними. Зазначена обставина також підтверджується, поясненнями наданими ОСОБА_5 в ході судового засіданні, з яких вбачається, що останній не вчиняв активних дій для відшкодування потерпілим зазначеної шкоди.
Отже наявних доказів, недостатньо суду щоб впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи той факт, що останній до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України неодноразово був судимий, до того ж сама по собі наявність п*яти заохочень у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено та оголошено 05.12.2019 року о 15 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_6