Справа 369/1448/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2634/2019 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2019 року -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2019 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 на 60 днів, починаючи з 17.07.2019 до 15.09.2019 включно з альтернативою внесення застави у розмірі 19 210 гривень.

Дане рішення суддя місцевого суду мотивувала тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, він засуджений за аналогічний корисливий злочин, перебуваючи на іспитовому строку, не виправдав довіру суду, не припинив свою злочинну діяльність, знову двічі порушив закон, а тому його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише перебуванням останнього під вартою.
В апеляційній скарзі обвинуваченого указано на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він має стійкі соціальні зв`язки, зокрема батька інваліда 1 групи та малолітнього сина 2010 року народження, які потребують матеріальної допомоги, котру він не в змозі їм надати, перебуваючи під вартою. Також останнім звернуто увагу на те, що він від органів досудового розслідування не переховувався та не мав намірів перешкоджати кримінальному провадженню.

В судове засідання обвинувачений не з`явився, будучи повідомленим про день та час проведення судового засідання за його апеляційною скаргою. Будь-яких клопотань до суду про перенесення розгляду від останнього не надходило. Разом з тим, захисником в судовому засіданні було надано копію ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.10.2019, якою ОСОБА_9 було оголошено у розшук. На підставі наведеного, колегія суддів приходить до переконання про можливість розгляду апеляційної скарги обвинуваченого за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення

захисника, яка підтвердила доводи апеляційної скарги обвинуваченого та просила її задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів справи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_9 . При оцінці даного ризику, колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення злочину, який поставлений у вину обвинуваченому. Колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, який є умисним злочином проти власності, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення аналогічного злочину. Обраний запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, на думку колегії суддів, здатний у повній мірі запобігти зазначеному вище ризику.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на наявність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність на утриманні дитини та батька інваліда не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючий ризик.
Крім того, як вбачається з оскаржуваної ухвали, щодо обвинуваченого ОСОБА_9 було застосовано альтернативний запобіжний захід, а саме, заставу у розмірі 19210 грн. і визначений розмір застави не можна вважати непомірним.
Враховуючи викладене, ухвала Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2019 року якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 на 60 днів, починаючи з 17.07.2019 до 15.09.2019 включно з альтернативою внесення застави у розмірі 19 210 гривень залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4