Ухвала

Іменем України
04 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 720/1269/18
провадження № 51-4799 ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 24 липня 2019 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
На зазначені судові рішення до Суду надійшла касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 вх. № 20566/0/170-19 від 24 жовтня 2019 року, яку ухвалою Суду від 30 вересня 2019 року було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та надано строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали з роз`ясненням, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
На виконання вимог ухвали Суду від 30 вересня 2019 року прокурор ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з новою касаційною скаргою. Проте приписів ст. 427 КПК ним не дотримано, допущених недоліків не усунуто.
Зокрема, прокурор просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляду у суді першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Однак мотивуючи касаційну скаргу прокурор зазначає про порушення положень ст.ст. 370, 374, ч. 3 ст. 337, 419 КПК. Прохання, висловлене прокурором у касаційній скарзі про скасування судових рішень через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не містить відповідного обґрунтування. Доводи прокурора у касаційній скарзі про допущені судами порушення під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не містять обґрунтувань, які в силу п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування саме норм права. Тому відсутність правильного обґрунтування вимог касаційної скарги на підтвердження заявлених касаційних вимог і недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, слід зазначити, що матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора містять дані про те, що копію ухвали Верховного Суду від 30 вересня 2019 року Чернівецькою прокуратурою отримано 15 жовтня 2019 року.
Згідно ч. 7 ст. 115 КПК при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час.
Положеннями ч. 1 ст. 116 КПК визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.
Натомість, на виправлення зазначених у вказаній ухвалі недоліків касаційну скаргу прокурором було направлено до суду касаційної інстанції 23 жовтня 2019 року, що засвідчено наявною на штрихкодовому ідентифікаторі інформацією, яка міститься на поштовому конверті, в якому надійшла касаційна скарга.
Зазначене свідчить про те, що прокурором не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, є підставою для її повернення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 24 липня 2019 року стосовно ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3