Справа №463/1582/19
Провадження №1-кс/463/4942/19
У Х В А Л А

08 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО», подану його директором ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

директор ТОВ «АСКО» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 18 жовтня 2019 року, якою було відмовлено у визнанні товариства потерпілим в кримінальному провадженні № 0000262 від 18 грудня 2018 року. Просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого визнати товариство потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 18 грудня 2018 року. 28 жовтня 2019 року товариство отримало з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові постанову від 18 жовтня 2019 року слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , якою було відмовлено у визнанні товариства потерпілим. Вважає постанову незаконною та такою, що прийнята передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не надано оцінки розміру шкоди завданої товариству, яка станом на 30 вересня 2017 року становить 1 408 430 гривень, що є безумовною підставою визнати таке потерпілим. Крім того, аналогічні за змістом постанови неодноразово були предметом розгляду слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на які, вказані постанови скасовувались.
В судовому засіданні представник товариства подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце його проведення, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважаю, що скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги вбачається, що постановою від 18 жовтня 2019 року слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 відмовив у визнанні ТОВ «АСКО» потерпілим у кримінальному провадженні № 000262 від 18 грудня 2018 року.
В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 28 вересня 2018 року ТОВ «АСКО» вказувало, яку саме шкоду спричинено товариству та в підтвердження розміру такої до скарги долучило висновок експертів № 1047/1084/17-22 від 31 жовтня 2017 року, також висновок службового розслідування від 22 червня 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.
У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення ТОВ «АСКО» матеріальної шкоди, в тому числі заяви про вчинення кримінального правопорушення та доданих до неї документів, зокрема висновку експертів № 1047/1084/17-22 від 31 жовтня 2017 року та висновку службового розслідування від 22 червня 2017 року, що в свою чергу сприяло б прийняттю обґрунтованого та законного рішення. На вказані обставини слідчим суддею вже тричі звернуто увагу органу досудового розслідування в попередніх ухвалах про скасування аналогічних постанов про відмову у визнанні потерпілим.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.
З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано належної оцінки обставинам викладеним в заяві про вчинення кримінального правопорушення щодо можливого заподіяння ТОВ «АСКО» матеріальної шкоди, а також доданим до неї висновкам.
А тому вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
В слідчого судді на день розгляду скарги відсутні відомості про закриття кримінального провадження в якому подано скаргу, що є предметом розгляду.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого від 18 жовтня 2019 року слід скасувати.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Беручи до уваги положення даної норми, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слід зобов`язати слідчого повторного розглянути питання про визнання ТОВ «АСКО» потерпілим в кримінальному провадженні № 000262 від 18 грудня 2018 року.
При цьому слідчий суддя в черговий звертає увагу на те, що аналогічні за змістом постанови про відмову у визнанні потерпілим вже були предметом розгляду слідчих суддів, за наслідками яких всі постанови були скасовані. Однак слідчий органу досудового розслідування і надалі формально підходить до питання надання статусу потерпілого ТОВ «АСКО» у вказаному кримінальному провадженні, не надає належної оцінки викладеним обставинам, що призводить до чергових скасувань постанов про відмову у визнанні потерпілим. Слідчий суддя звертає увагу на необхідність надати належну оцінку обставинам викладеним у заяві про вчиненні кримінального правопорушення та висновкам експертиз долучених до такої, встановити наслідково-причинний зв`язок між викладеними обставинами в зазначених документах і можливим спричиненням шкоди скаржнику з врахуванням обставин можливого вчинення кримінального правопорушення. І тільки за наслідками проведеного аналізу зазначених обставин, на думку слідчого судді, можна прийти до обґрунтованого рішення щодо наявності чи відсутності підстав для визнання ТОВ «АСКО» потерпілим у вказаному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО», подану його директором ОСОБА_4 на постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 18 жовтня 2019 року, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «АСКО» у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000262 від 18 грудня 2018 року.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 повторно розглянути питання про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО» потерпілим в кримінальному провадженні № 0000262 від 18 грудня 2018 року.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1