УХВАЛА

19 червня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0003095 від 30.05.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.357, ч.2 ст.190 КК України на майно СП «Мехагробуд».

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що до Рівненського міського відділу поліції надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що колишній ліквідатор КП «Управління механізації будівництва ОСОБА_6 та керівник Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» підробили протоколи загальних зборів учасників СП «Мехагробуд», внаслідок чого трудовий колектив КП «Управління механізації будівництва» (далі по тексту КП «УМБ») втратив частку в статутному капіталі СП «Мехагробуд» в розмірі 49%.

В ході допиту як потерпілого ОСОБА_5 , останній дав показання, що відбулося незаконне відчуження КП «УМБ» ОСОБА_7 , який діяв за дорученням від ОСОБА_6 від 22.04.2015, шляхом підписання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 22.05.2015 року, згідно якого КП «УМБ» передає, а Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» приймає у власність частку в статутному капіталі спільного підприємства «Мехагробуд» в розмірі 49,00 % статутного капіталу підприємства. ОСОБА_6 перебував на посаді директора КП «УМБ» з моменту створення по 28.05.2015, посаду голови ліквідаційної комісії займав з 25.04.2014 по 18.07.2015. Незаконність відчуження частки полягає у порушенні вимог статуту КП «КМБ», а саме п.9.5 щодо надання згоди вищого органу управління на укладення договору, суперечності вимогам законодавства щодо розумності, справедливості, добросовісності та меті діяльності підприємства, так як реальна ринкова вартість частки не визначена станом на дату укладення договору, що завдає істотної шкоди інтересам підприємства та його засновників, договір не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки КП «УМБ» перебуває в процесі припинення, а умовами договору визначено строк розрахунків у 60 місяців, що вказує на намагання такі розрахунки не проводити взагалі, а також той факт, що договір та довіреність ймовірно містять підроблену печатку, виготовлені та підписані пізніше, а ніж вказана у них дата, тобто після 18.07.2015 року, в період коли у ОСОБА_6 не було відповідних повноважень від імені КП «УМБ».

З 01.01.2015 по 28.05.2015 КП «УМБ» у своїй діяльності печатку використовувати не могло, оскільки вона вперше була виготовлена 29.05.2015 року за рішенням органу управління КП «УМБ» директором ОСОБА_5 .. Печатка, відтиск якої наявний на довіреності та договорі, була виготовлена після обрання головою ліквідаційної комісії ОСОБА_5 , після 18.07.2015 року, оскільки про наявність довіреності на укладення договору та безпосередньо самого договору стало відомо в ході розгляду Рівненським окружним адміністративним судом справи № 817/2224/15. З матеріалів даної справи вбачається, що СП «Мехагробуд» подало довіреність та договір для державної реєстрації вперше 03.08.2016 року, до цього часу попереднім головою ліквідаційної комісії ОСОБА_6 жодної інформації щодо укладення ним договорів чи видачі довіреностей ні новому голові ліквідаційної комісії та/або вищому органу управління КП «УМБ» не повідомлялося. Внаслідок викладених обставин можна зробити висновок, що печатка була виготовлена після 18.07.2016 року з метою укладення фіктивного договору та видачі на його укладення довіреності.

ОСОБА_5 також зазначив, що є загроза переоформленню або продажу вказаного майна працівниками Рівненської обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд».

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме та рухоме майно СП «Мехагробуд», що перебуває на праві власності та на балансі підприємства на яке безпосередньо і спрямоване кримінальне правопорушення та є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні повністю підтримали клопотання просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Представник СП " Мехагробуд" в судове засідання не з"явився, суд вважає провести розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0003095 від 30.05.2014, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на рухоме та нерухоме майно СП «Мехагробуд, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вважає клопотання слідчого є обґрунтованим, наведені у ньому обставини свідчать про наявність усіх підстави для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження рухомого та нерухомого майна СП «Мехагробуд» () до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1