ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 648/1041/19
Номер провадження : 11-кп/819/ 604/19 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року серпня місяця 06 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, неодруженого,
непрацюючого, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 04.03.2014 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 01.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.01.2013 по 19.09.2014 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; початок строку: 24.01.2013 року, кінець строку: 29.05.2021 року,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивує тим, що поведінка ОСОБА_8 не є сумлінною та вважає, що засуджений лише намагається стати на шлях виправлення, а твердження засудженого про його працевлаштування не знайшло свого підтвердження, так як роботи по благоустрою відділення та прилеглої території, в яких він приймає участь, є обов`язком засудженого і не можуть бути показником його сумлінної поведінки та ставлення до праці. Позов за вироком суду не погашається, що вказує на небажання засудженого добровільно виконувати вирок суду.
В апеляційній скарзі захисник не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає його таким, яке прийнято з порушенням матеріальних норм Кримінального кодексу України, таким, що підриває авторитет державних органів, держави України, знецінює саму мету покарання направлену перш за все на виправлення засудженого та запобігання вчинення нових злочинів.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що Кримінальний кодекс України містить дві умови за яких можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а саме: після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, ОСОБА_8 засуджений вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 04.03.2014 року за ч.1 ст. ст.115, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З призначеного строку ОСОБА_8 фактично вже відбув покарання 7 років 10 місяців 29 діб, тобто більше ніж строку покарання призначеного судом за особливо тяжкий злочин. За період відбування покарання ОСОБА_8 має 8 стягнень, які зняті та погашені, і 13 заохочень, які він отримує систематично, починаючи з 2015 року, характеризується позитивно, працевлаштований та приймає активну участь у роботах по благоустрою, щиро розкаюється у скоєному.
Просить ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26.04.2019 року скасувати, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Новокаховського міськрайонного суду Херсонської області умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 2 дня.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Але крім сумлінної поведінки і ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Відповідно до п.2, п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.02.2013 року. В ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)» відбуває покарання з 15.10.2014 року. За період відбування покарання ОСОБА_8 допустив 8 порушень вимог встановленого режиму відбування покарання, які на даний час зняті та погашені згідно чинного законодавства. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 13 разів був заохочений адміністрацією установи. На добровільних засадах та без оплати праці працевлаштований в харчоблоці установи, а також приймає активну участь у роботах з благоустрою відділення та прилеглої території понад встановлену законодавством двогодинну норму.

Крім того, ОСОБА_8 тричі було відмовлено у застосуванні заохочувальних норм: 29.06.2016 року протокол №21 та 13.02.2018 року протокол №3 як такому, що не став на шлях виправлення; 11.12.2018 року протокол № 32 як такому, що не довів свого виправлення.

Стосовно доводів захисника, що ОСОБА_8 режим утримання не порушує, характеризується позитивно, працевлаштований та виконує роботи по благоустрою установи, має 13 заохочень не можуть бути в даному випадку підставами для умовно-дострокового звільнення, оскільки ОСОБА_8 не достатньо довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а особа засудженого в цілому спростовує його прагнення стати на шлях виправлення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що суд повно та всебічно дослідив усі данні про особу засудженого та дав належну оцінку матеріалам провадження, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, а її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_9 калініченко