Номер провадження: 11-сс/813/1708/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.09.2019 р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в рамках розгляду кримінального провадження № 0004525, внесеного до ЄРДР 24.09.2018 р.,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 21.06.2019 р. в рамках кримінального провадження №0004525 від 24.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України пов`язане не з порушенням процесуальних норм, а з обґрунтованістю підозри, у зв`язку з чим, повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України є правомірним та відсутні підстави для його скасування.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначила, що не погоджується з ухвалою та вважає висновки слідчого судді хибними та такими, що істотно порушують вимоги кримінального процесуального закону з наступних підстав:
- в порушення ст. 277 КПК України в повідомленні про підозру не зазначено, що під час ДТП постраждала ще ОСОБА_9 та не проведено слідчих дій щодо встановлення характеру тілесних ушкоджень останньої, її не допитано в якості потерпілої, а слідчий не провів всіх процесуальні дії, що б вважати підозру обґрунтованою;
- не з`ясовано, яким чином дані про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР, якою особою і на підставі чого, оскільки потерпіла ОСОБА_10 із заявою не зверталась до правоохоронних органів;
- медичні документи потерпілої ОСОБА_10 в матеріалах справи відсутні;
- слідчим порушена процедура вручення повідомлення про підозру, передбачена ч. 2 ст. 277 КПК України, оскільки воно датоване 21.06.2019 р., а вручене ОСОБА_11 24.06.2019 р.
- органом досудового розслідування порушені вимоги ст.ст. 276-278 КПК України, а також не встановлені обставини, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.;
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

Заслухавши доповідь судді, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приписами п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що фактичнопідозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено рішення, у вигляді повідомлення про підозру, зміст якого визначений ст. 277 КПК України, а не порядок такого вручення та питання щодо процедури вручення та не є предметом розгляду у суді апеляційної інстанції обставини щодо порядку вручення такого повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 276 КПК України визначні випадки повідомлення про підозру, а ст. 277 КПК України зміст письмового повідомлення про підозру, яке складається з відомостей про: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У п. 175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (NechiporukandYonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження слідчий суддя під час розгляду скарги захисника ОСОБА_12 виконав вимоги діючого КПК України та в повній мірі обґрунтував свої висновки в мотивувальній частині ухвали.

Так, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), від 24.09.2018 р. внесено відомості за фактом ДТП, яке мало місце 23.09.2018 р. приблизно о 19 год. 30 хв. на перехресті вул. Сахарова та Ак. Заболотного в м. Одесі між транспортними засобами марки «BMW 320i» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 та марки «ToyotaAvensis» н.з. НОМЕР_2 керуванням ОСОБА_13 , та в результаті ДТП завдано тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 (а.п. 35).

В свою чергу, повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено 21.06.2019 р., з урахуванням висновку експерта № 575 від 04.04.2019 р. щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_10 , висновку експерта № 19-1971/1972 від 29.05.2019 р. щодо причинного зв`язку дій, в тому числі ОСОБА_8 з наслідками ДТП, які у були покладені в основу повідомлення про підозру.

Окрім того, відповідно до письмового повідомлення про підозру останнє, відповідно до вимог ст. 277 КПК України містить всі необхідні відомості, в тому числі стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З огляду на зазначені обставини, посилання захисника ОСОБА_7 на передчасність повідомлення ОСОБА_8 про підозру та не проведення слідчим всіх процесуальних дій, необхідних для такого повідомлення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 з приводу відсутності в повідомленні про підозру ОСОБА_8 відомостей щодо наявності ще однієї потерпілої особи, колегія суддів зазначає на теперішній час проводиться досудове розслідування, під час якого необхідно провести низку слідчих дій, а відповідно до ст. 279 КПК України слідчий може змінити раніше повідомлену підозру, якій викласти обставини, що можуть вплинути на кваліфікацію дій підозрюваного, або містити фактичні обставини справи, які можуть вплинути на таку зміну.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та вмотивованою, а відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 21.06.2019 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України можна переконати об`єктивного спостерігача, що він міг вчинити інкримінований йому злочину, більш того до матеріалів провадження долучено достатньо документів, які обґрунтовують таку підозру.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення суд, в томі числі приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 року по справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення. Та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008) відповідно до якого виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Згідно з пунктом 41 зазначеного Висновку обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до практики ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може надавати кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Тому , колегія суддів приходить до переконання, що доводи захисника ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, оскільки не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 залишенню без змін, так як постановлена відповідно до норм діючого КПК України із врахуванням всіх обставин справи, які необхідні під час вирішення питання щодо повідомлення про підозру.

Керуючись статтями 277, 303, 309, 404, 405, 407,422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.09.2019 р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в рамках розгляду кримінального провадження № 0004525, внесеного до ЄРДР 24.09.2018 р. залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4