Справа №573/1408/15-к
Номер провадження 1-кп/573/3/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2019 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлено клопотання, підтримане обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також захисником ОСОБА_6 про переклад аудіо матеріалів на українську мову. Клопотання обгрунтовано тим, що 13.07.2018 року під час судового засідання були заслухані аудіозаписи на флеш карті № 103-т від 15.04.2015 року, на яких серед іншого були розмови не українською і не російською мовою. Очевидно, це циганська (ромська) мова. На даний час зміст цих розмов невідомий, прокурор умисно не зробив перекладу тексту розмов на невідомій мові, хоча вони можуть містити розмови, які викривають провокацію стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та повністю виправдовують обвинувачених. Так, прокурором надані аудіофайли: матеріальний носій інформації micro SDHC «Transcend « 4Гб, реєст № 103-т, який нібито містить звукозапис, здійснений спеціальним малоабаритним аудіореєстратором № 84025С.

Прокурор заперечував проти даного клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання суд приходить до наступного.

Так, відповідно до змісту ч. 1, 3 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбачену цим Кодексом.
Законодавець, поклавши відповідно до ч.3 ст.29 КПК України на слідчого суддю, суд, прокурора, слідчого обов`язок забезпечити учасникам кримінального провадження право користуватись за потреби послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України, в той же час не врегулював самого механізму його залучення.
Статтею 68 КПК України передбачено: у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).
Вказана стаття надає можливість залучити у разі необхідності перекладача, як суду, так і самостійно сторонам кримінального провадження. При цьому положення КПК України встановлюють залежність залучення перекладача від потреби та необхідності. (ст.ст.29,68 КПК України). Надання законодавцем сторонам провадження та суду можливості окремо залучати перекладача викликано можливістю різної оцінки потреби та необхідності.
Суд враховує також і практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, хто не розуміє мову, яка використовується в судi, або не розмовляє нею, має право на отримання безоплатної допомоги перекладача, що здійснює письмовий і усний переклад усіх тих документів чи заяв у провадженні проти нього, розуміти які йому необхідно або які потрібно оголосити на суді мовою, що там використовується, для того, щоб здійснити своє право на справедливий судовий розгляд (п. 48 рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1978 року у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН»).
Таким чином, Європейський суд з прав людини визначив необхідним залучення перекладача особі, яка обвинувачується у вчиненні злочину і лише тій особі, яка не розуміє мову, яка використовується у суді.
Згідно п. 74 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії» зазначено, що не можна вважати, що п. 3 (e) ст. 6 Конвенції вимагає письмового перекладу всіх письмових доказів чи офіційних документів, що є у провадженні. Допомога перекладача має бути такою, щоб забезпечити розуміння підсудним справи проти нього і ведення свого захисту, зокрема завдяки тому, що через перекладача він може висувати на розгляд суду свою версію подій.
В судовому засідання учасники судового розгляду надавали покази українською мовою, не заперечували, що розуміють російську мову та розмовляють на кожній із вказаних мов. На досудовому слідстві стороною захисту не заявлялось клопотання про переклад аудіоматеріалів на українську мову та і сам автор зазначеного клопотання вказує, що «серед іншого були розмови не українською і не російською мовою», тобто вказує на незначну кількість (несуттєву) кількість розмов іншою, ніж українська та російська мова, яка не впливає і не викривлює суть почутого із змісту аудіозапису.
Заявлене клопотання є явно надуманим та свідчить про зловживанням процесуальними правами, тому не може бути задоволеним.
Керуючись ст.42 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання про переклад аудіо матеріалів на українську мову відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя