Справа № 487/1418/19
Провадження № 1-кс/487/4433/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, винесену 26.04.2019 року слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 та бездіяльність слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яка виявилася у не розгляді частини клопотання ОСОБА_3 від 17.04.2019 року про здійснення процесуальних дій, -

ВСТАНОВИВ:
03.06.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив поновити йому строк оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим, винесеної 26.04.2019 року слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 та бездіяльність слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яка виявилася у не розгляді частини клопотання ОСОБА_3 від 17.04.2019 року про здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні №000193 від 22.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України; визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим, винесену 26.04.2019 року слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000193 від 22.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України; визнати бездіяльність слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яка виявилася у не розгляді частини клопотання ОСОБА_3 від 17.04.2019 року про здійснення процесуальних дій щодо вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; зобов`язати слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 з дотриманням ст.220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17.04.2019 року про здійснення процесуальних дій у частині, що стосується вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000193 від 22.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. 17.04.2019 року ним було подано слідчому клопотання про здійснення у кримінальному провадженні процесуальних дій, а саме направлення на його адресу витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №000193 від 22.03.2019 року та вручення потерпілому ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Слідчим ОСОБА_4 , постановою від 26.04.2019 року, було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що у його заяві відсутнє належне обґрунтування факту заподіяння йому моральної та матеріальної шкоди співробітниками прокуратури Одеської області в рамках даного кримінального провадження (зазначену постанову заявник отримав 21.05.2019 року, про що зроблено відмітку на самій постанові). Проте, ОСОБА_3 вважає таку постанову необґрунтованою, оскільки він є заявником, і саме на підставі його заяви від 30.01.2019 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, а отже, з моменту подання такої заяви він набув статус потерпілого та у нього виникли відповідні права та обов`язки. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 вважає, що слідчим було частково розглянуто його клопотання, оскільки задоволено вимоги в частині направлення йому витягу з ЄРДР, проте інша частина клопотання слідчим, відповідно до положень ст.220 КПК України, взагалі розглянута не була.

Заявник до судового засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити вимоги скарги.

Слідчий до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши викладені в скарзі обставини та додані до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000193, внесеному до ЄРДР 22.03.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2019 року за заявою ОСОБА_3 від 30.01.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

17.04.2019 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до слідчого ОСОБА_4 , в якій просив залучити його потерпілим у кримінальному провадженні через завдання йому як матеріальної, так і моральної шкоди направити на його адресу витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №000193 від 22.03.2019 року та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 26.04.2019 року, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №000193 від 22.03.2019 року з посиланням на те, що викладені в заяві ОСОБА_3 обставини не є в причино наслідковому зв`язку з тими діями, які інкримінуються співробітникам прокуратури Одеської області в рамках даного кримінального провадження, а відтак такими діями не могла бути заподіяна матеріальна чи моральна шкода заявнику.

Зазначену постанову слідчого, ОСОБА_3 отримав 21.05.2019 року, про що зроблено відповідну відмітку. У зв`язку з чим, враховуючи положення ст. 304 КПК України, слідчий суддя вважає, що строки звернення зі скаргою порушені заявником з поважних причин, а тому вони підлягають поновленню.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти, крім іншого, втрати немайнового характеру внаслідок душевного дискомфорту, переживань, страждань, приниження честі, гідності та ділової репутації, ускладнень особистого життя, що спричинені фізичним болем та стражданнями, які особа зазнала ушкодженням здоров`я, знищенням, пошкодженням чи незаконним вилученням майна чи образами в процесі кримінального правопорушення чи інших протиправних дій; це погіршення ділових чи інтимних стосунків, взаємин у сім`ї, на роботі, в неформальних колективах, з друзями, родичами, знайомими, коханими, зниження творчої активності і погіршення результатів творчої діяльності; виникнення депресії чи психічних розладів; втрата чи марнування часу, порушення звичайних життєвих зв`язків, ускладнення ділової чи політичної кар`єри та інші негативні наслідки у сфері особистого і суспільного життя, що стались внаслідок кримінального правопорушення або інших незаконних дій чи бездіяльності.

Потерпілий, на відміну від заявника, має більш широкий спектр процесуальних прав, в тому числі щодо подання доказів на підтвердження факту завдання шкоди, і їх неподання під час звернення з заявою про кримінальне правопорушення не може свідчити про відсутність такої шкоди взагалі чи доказів на її підтвердження.

З огляду на викладене посилання слідчого в постанові від 26.04.2019 року на відсутність будь-яких об`єктивних даних вважати ОСОБА_3 потерпілим є передчасним та не вірним, як і обґрунтування оскаржуваної постанови об`єктом злочину, передбаченого ст. 382 КК України, так як додатковим факультативним об`єктом злочину, передбаченого ст.382 КК України можуть бути, зокрема інші права і свободи людини і громадянина, власність, тощо.

Слід зазначити й про те, що відповідно до диспозиції ч.2 ст.382 КК України передбачена відповідальність за умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджали їх виконанню, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян.
Тобто кваліфікуючою ознакою у даному випадку виступає заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам і свободам громадян.
У зв`язку з чим, слідчий суддя вважає відмову слідчого у залученні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні такою, що не дозволяє останньому реалізувати свої процесуальні права та порушує засади кримінального судочинства, насамперед, щодо доступу до правосуддя, змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведеності їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку, про необхідність скасування постанови слідчого від 26.04.2019 року.

Враховуючи, що кримінальне процесуальне законодавство не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим, за умови скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим в резолютивній частині ухвали має бути сформульоване рішення лише про таке скасування. Проте це не виключає прав заявника, які захищені даною ухвалою, на ознайомлення з процесуальними правами потерпілого, отримання відповідної пам`ятки про права та обов`язки, тобто права на фактичне залучення до кримінального провадження в якості потерпілого.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 303-304, 307, 309, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, винесену 26.04.2019 року слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 та бездіяльність слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яка виявилася у не розгляді частини клопотання ОСОБА_3 від 17.04.2019 року про здійснення процесуальних дій - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 26.04.2019 року у кримінальному провадженні №000193 від 22.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 ознайомити ОСОБА_3 з правами та обов`язками потерпілого у кримінальному провадженні №000193 від 22.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1