Справа № 554/8603/19
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 26.09.2019

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого начальником дослідно-конструкторського відділу ТОВ «Хелітрейнінг» , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, -

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, 01 лютого 2019 року ОСОБА_4 уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Авіасервіс» (Грузія, м. Тбілісі, пр-т Чавчавадзе, 39а, ідентифікаційний код 205040098) в особі його директора Алеко Ткемаладзе контракт №СТ-1 (з додатком-специфікацією №1), згідно розділу 1 якого та додатку №1 до нього мав надати спеціалізовані послуги, пов`язані з участю як незалежного експерта у перевірках адаптованого під використання окулярів нічного бачення світлотехнічного обладнання вертольотів цивільної авіації типу МІ-8, МІ-17, МІ-171, перевірці працездатності обладнання під напругою, замір електричних характеристик обладнання, замір оптичних характеристик, світлового потоку та яскравості джерел світла, спектральних характеристик, визначення домінантної довжини хвилі світлового потоку у просторі відносно горизонтальної та вертикальної осей координат.

У свою чергу, ОСОБА_4 маючи відповідну технічну освіту та досвід роботи (працює у ТОВ «Хелітрейнінг», яке займається виробництвом, ремонтом та технічним обслуговуванням повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування) у сфері розробки, впровадження, діагностики, технічного обслуговування систем літальних апаратів цивільної авіації, у тому числі за межами України, був обізнаний про положення Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № 549-IV від 20.02.2003 року, та усвідомлював, що послуги та роботи, які він мав виконати на підставі контракту №СТ-1 (з додатком-специфікацією №1) від 01.02.2019 року, підлягають державному експортному контролю, шляхом отримання у Державній службі експортного контролю України (далі - Держекспортконтроль) відповідного дозволу на їх надання за межами України.

У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що процедура отримання зазначеного дозволу є тривалою та може перешкодити вчасному виконанню контракту з ТОВ «Авіасервіс» (Грузія), і як наслідок, неотримання визначеної угодою грошової винагороди, вирішив вчинити дії, направлені на порушення встановленого порядку міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю при виконанні контракту №СТ-1 (з додатком-специфікацією №1) від 01.02.2019 року.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та їх наслідки у вигляді порушення встановленого порядку міжнародних передач товарів, бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що вказані вище послуги підлягають державному експортному контролю, усупереч вимогам Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 року № 86, Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № 549-IV від 20.02.2003 року, без отримання дозволу та висновку Держекспортконтролю про належність зазначених послуг та робіт до послуг та робіт подвійного використання та можливості їх надання за межами України, у період з 22 лютого 2019 року по 13 березня 2019 року, та у період з 16 травня 2019 року по 04 червня 2019 року, 22 лютого 2019 року, перебуваючи у м. Мазар-е-Шаріф (Mazar-e-Shatif) Республіки Афганістан надав послуги та виконав роботи зі складання (монтажу), налаштування, перевірки працездатності, усунення конфліктів електронного обладнання системами нічного бачення PNL-3m та PNL-3 BIELIK, виробництва польської компанії PCO S.A. на гелікоптерах МІ-8МТВ-1 (р. №№ 4L-AVM, 4L-AVN), МІ-171 (p. №4L-LLL), які перебувають у власності ТОВ «Авіасервіс» (Грузія).

За результатами виконання контракту №СТ-1 (з додатком-специфікацією №1) від 01.02.2019 року було складено та підписано представниками ТОВ «Авіасервіс» та ОСОБА_4 відповідний технічний акт від 04.06.2019 року.

У відповідності до висновку спеціаліста - тимчасово виконуючого обов`язки Голови Держекспортконртолю, «окуляри нічного бачення PNL-3 ВІЕLIК» ідентифіковано як товар військового призначення, який відповідає опису товарів за позицією ML15.с Додатку до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

Вказаний товар допущений до цивільного використання та згідно з п. 8 Порядку його міжнародні передачі здійснюються у порядку, встановленому для товарів подвійного використання.

Відповідно до Примітки 3 Додатку (Список товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю) до Порядку, контроль за міжнародними передачами послуг військового призначення, що надаються відносно товарів, зазначених у позиціях ML1- ML22 Списку, здійснюється у тому ж обсязі, що і контроль стосовно товарів, зазначених у цих позиціях.

У відповідності до висновку спеціаліста - тимчасово виконуючого обов`язки Голови Держекспортконртолю, «авіаційні окуляри нічного бачення PNL-3M» ідентифіковано Держекспортконтролем як товар подвійного використання, який відповідає опису товарів за позицією 6А002.С.1 (чутливий) Додатку (Єдиний список товарів подвійного використання) до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 року № 86.

Згідно із п. 5 Додатку (Єдиний список товарів подвійного використання) до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 року № 86, міжнародні передачі «послуг та робіт», пов`язаних з «розробкою», «виробництвом», «використанням», складанням, випробуванням, «модифікацією» та модернізацією виробів, обладнання, матеріалів, «програмного забезпечення» і «технологій», наведених у цьому Списку, підлягають державному контролю за міжнародними передачами подвійного використання.

Тобто, ОСОБА_4 при здійсненні міжнародної передачі послуг та робіт у вигляді складання (монтажу), налаштування, перевірки працездатності, усунення конфліктів електронного обладнання системами нічного бачення PNL-3m та PNL-3 BIELIK, виробництва польської компанії PCO S.A. на гелікоптерах МІ-8МТВ-1 (р. №№ 4L-AVM, 4L-AVN), МІ-171 (p. №4L-LLL), на замовлення ТОВ «Авіасервіс» (Грузія), було порушено вимоги Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» № 549-IV від 20.02.2003 року та Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 року № 86, яке виразилось у тому, що вказані роботи та послуги не пройшли державного експортного контролю.

Такі дії, ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 333 КК України, як умисне порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.

23 вересня 2019 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений повністю визнав вину за ч. 1 ст. 333 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, обвинувачений зобов`язався: а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення; б) прийняти узгоджене покарання та дати згоду на його призначення; д) прийняти наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Крім того, сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання, із урахуванням наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, визначених у ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, сторони дійшли висновку, що укладення угоди про визнання винуватості надасть можливість зменшити навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, забезпечить процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду та зекономить бюджетні кошти на витрати пов`язані з кримінальним провадженням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода не завдана, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України, а також інтересам суспільства.

Також суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину та працює.

Обставинами, що пом`якшують його покарання судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду від 23 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000032 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Речові докази: документальні матеріали та предмети, а саме: контракт №СТ-1; специфікація № 1 (додаток № 1 до контракту №СТ-1) про надання спеціалізованих послуг; копія технічного акту від 04.06.2019 року; документ з назвою «Перечень оборудования и комплектуючих»; документ з назвою «Перечень крепежа и расходных материалов»; документ формату А-4, у якому міститься таблиця з різними графами, з розділами з наступними назвами «Левая боковая панель элекропульта», «Левый щиток электропульта», «Левая панель АЗС», «Средняя панель электропульта», «Правая панель электропульта», «Правый щиток электропульта», «Электрощиток», «Правая приборная доска», «Центральный пульт», «Левая приборная доска»; флеш карта чорного кольору USB 2.0 Flash USB Device, серійний номер № 12345678 зберігати при матеріалах кримінального провадження прокурора.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1