Провадження №1-кп/523/660/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за №0000992 від 5.06.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Дальник Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, середньої освіти, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 13.04.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст. 190 ч.2, 309 ч.2, 70 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 30.01.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

Встановив:

4.06.2018 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_4 за попередньою змовою з двома невстановленими особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись в кафе-барі «Білка», розташованому по вул. Грушевського, буд. 52 в м. Одесі, де разом розпивали алкогольні напої, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих міркувань, підійшовши до раніше незнайомого їм ОСОБА_5 , який вийшов з приміщення бару на вулицю, в ході виниклого між ними словесного конфлікту, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні одного удару рукою в область щелепи, від якого потерпілий впав на землю з опором на ліктьові суглоби, після чого особа 1, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, нанесла ще один удар в потиличну область голови ОСОБА_5 , в цей момент особа 2, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, шляхом ривку відкрито заволодів сумкою, належної потерпілому, в якому знаходився планшет марки «Lenovo Tab3 7 Essential» імей: НОМЕР_1 вартістю 2899 гривень, після чого утрьох з місця скоєння злочину зникли, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2899 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, та пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті період часу, у червні 2018 року у барі «Білка», який знаходиться по вул. Грушевського у м. Одесі, познайомився з двома хлопцями, з якими розпивали спритні напої, потерпілий також сидів в барі, спілкуючись, слово за слово між ними виник конфлікт, в ході якого нанесли останньому декілька ударів в область голови, зірвавши з плеча потерпілого сумку, заволоділи планшетом та пішли з місця скоєння злочину. В подальшому викрадений планшет продали на ринку «Привоз», отримані кошти витратили на власний розсуд. Вину у скоєному діянні визнає повністю, не заперечуючи факт відкритого викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_5 .

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин передбачений ст.186 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше засуджений за скоєння злочинів спрямованих на заволодіння чужим майном, має не зняту та непогашену судимість, крім цього на теперішній час також притягується до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого кримінального правопорушення, відповідний обвинувальний акт перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси, не працевлаштований, та як вбачається не має міцних соціальних зв`язків, його негативне відношення до скоєного діяння.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України, суд відносить його щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучались, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.

Матеріали кримінального провадження за №0000992 від 5.06.2018р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд, оцінюючи обставини, характер та ступінь тяжкості, спосіб та мотив, а також суспільну небезпечність вчиненого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв новий корисний злочин аналогічної спрямованості проти власності, не має постійного заробітку, враховуючи спосіб його життя, відсутність міцних соціальних зв`язків, особисте ставлення до скоєного, наявність пом`якшуючих обставин, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді двох місяців позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2019 року, який набрав чинності, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно діючого Законодавства з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час судового провадження в рамках даного кримінального провадження за №0000992 від 5.06.2018р. щодо ОСОБА_4 заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися, запобіжний захід не обирався, однак достовірно з`ясовано, що в рамках іншого кримінального провадження за №0006416 від 15.09.2018р. ОСОБА_4 утримується під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області та перераховується за Приморським районним судом м. Одеси (Справа №522/2122/18).

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні іншого тяжкого злочину за ст.187 ч.2 КК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження за №0000992 від 5.06.2018р. за обвинуваченням за 186 ч.2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області, який до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупності злочинів шляхом складання покарань приєднати частково у вигляді двох місяців позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2019 року та остаточно визначити ОСОБА_4 міру покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках даного кримінального провадження за №0000992 від 5.06.2018р. запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили залишити не змінним - тримання під вартою у ОУВП УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, а також з дня застосування в рамках даного кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 1.07.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Матеріали кримінального провадження №0000992 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5.06.2018 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення, з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

СУДДЯ: