УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2019 Справа №607/28513/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у залі суду в м. Тернополі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пирогівці, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянин України, із вищою освітою, неодружений, не депутат, менеджер з продажу ТОВ «ТопСітіСервіс», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 05.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , яке мотивується наступним.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 05.12.2019, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 5 грудня 2019 року о 17 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN Transporter», р.н. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автомобільної дороги М-09 «Тернопіль Львів Рава-Руська» зі сторони м. Львів у напрямку м. Тернопіль.
Під час руху водій ОСОБА_4 , не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі ПДР України).
Так, на ділянці вказаної автодороги в частині КМ 21+750, що у Зборівському районі поблизу с. Озерна, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху вліво, та перетнувши лінію горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), виїхав керованим транспортним засобом на смугу зустрічного руху, виїзд на яку можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, а надалі на зустрічне узбіччя, де допустив зіткнення із автомобілем «ЗАЗ 110557», р.н. НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_9 рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок викладеного і в порушення вимог ч. 1, п. 1.5 ПДР України водій ОСОБА_4 , який не повинен створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ 110557» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_11
05 грудня 2019 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст.208 КПК України.

06 грудня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час допиту підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав та показав, що 05.12.2019 приблизно о 18 годині, керуючи службовим, технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN Transporter», рухався автодорогою «Тернопіль Львів» зі сторони м. Львів у напрямку м. Тернопіль. Пасажиром автомобіля був його співробітник ОСОБА_12 . Під час руху почував себе добре, втомленим не був, в стані сп`яніння не перебував. Під час руху, керований ТЗ вів смугою свого напрямку з увімкненими фарами ближнього світла та швидкістю 90-100 км/год. Попереду нього у попутному напрямку рухались один за одним автомобіль «КАМАЗ» та легковий автомобіль, іноземного виробництва, типу «седан». У якийсь момент, коли відстань до переднього легкового автомобіля становила 10-15 метрів, то останній раптово почав гальмувати. У нього загорілись ліхтарі сигналу гальмування («стоп-сигнали») та він почав сповільнюватись. Розуміючи, що прямолінійним гальмуванням він не зможе запобігти зіткнення, він пригальмував та вивернув кермо вліво, спрямувавши автомобіль на зустрічну смугу. Наміру виконувати обгін не мав та надалі планував повернутись на свою смугу. Однак, коли автомобіль вже перебував на зустрічній смузі, то виявив, що нею, йому назустріч по своїй смузі рухається автомобіль. Уникаючи зіткнення з ним, вивернув кермо вліво та виїхав на узбіччя, однак зустрічний автомобіль також туди виїхав, внаслідок чого відбулося зіткнення.
У клопотанні старший слідчий зазначає та підтримується прокурором в судовому засіданні, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.12.2019 з додатками, яким, окрім загальних характеристик дороги та серед інших слідів ДТП, зафіксовано сліди, що свідчать про місце зіткнення транспортних засобів на зустрічному для автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter» боці дороги (узбіччі); сліди, що свідчать про вжиття водієм автомобіля «ЗАЗ 110557» заходів до зменшення швидкості;
-показаннями потерпілого ОСОБА_13 , згідно яких, 05.12.2019 у вечірній час, він керуючи автомобілем «ЗАЗ 110557», рухався автодорогою «Тернопіль Львів» у напрямку м. Львів. Автомобіль вів смугою свого напрямку із швидкістю 75 км/год. Пасажиром автомобіля був ОСОБА_14 , що сидів спереду. Під час зближення із зустрічним автомобілем (тип та марку якого вказати не може), що рухався смугою свого напрямку, побачив, як з-за нього, на його смугу виїхав зустрічний автомобіль. Уникаючи зіткнення, застосував гальмування та вивернув кермо вправо, спрямувавши автомобіль на узбіччя. Однак, зустрічний автомобіль також виїхав на узбіччя, де вони зіткнулись передніми частинами;
-протоколами огляду речових доказів, зокрема автомобілями «VOLKSWAGEN Transporter», р.н. НОМЕР_1 та «ЗАЗ 110557», р.н. НОМЕР_2 .
Як зазначає слідчий у клопотанні та що підтримує прокурор в судовому засіданні, відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів та спеціалістів у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативну міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 є мешканцем іншої області, неодружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Крім цього, він документований паспортом для виїзду за кордон, серії НОМЕР_3 з терміном дії до 11.07.2027, що дозволяє йому безперешкодно виїхати за межі України.
Встановлено, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з поміж інших доказів, підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який допитаний слідчим у ході досудового розслідування. Також, обставини вказаної дорожньо-транспортної пригоди можливо відомі іншому постраждалому при ДТП, пасажиру автомобіля «VOLKSWAGEN» ОСОБА_15 , який після надання медичної допомоги у Зборівській ЦРЛ був переведений у медичний заклад м. Хмельницький. У зв`язку з цим, провести його допит щодо відомих обставин ДТП на даний час не представилось можливим. Окрім цього, органом досудового розслідування вживаються заходи щодо встановлення інших свідків ДТП з числа водіїв та пасажирів інших транспортних засобів, які в той час рухались вказаною ділянкою дороги. Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_13 , та ОСОБА_15 , інших можливих свідків даної ДТП, шляхом схиляння до дачі ними у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань, а також незаконно впливати на спеціалістів та експертів, чим перешкодить кримінальному провадженню.
Вказані обставини в цілому свідчать про наявність вищезазначених ризиків та не можливості обрання відносно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою.

Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігти зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, прокурор в судовому засіданні зазначає, що приймаючи до уваги вищенаведені ризики, тяжкість злочину, конкретні обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його соціальний та майновий стан, просить клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 -адвокат ОСОБА_5 , думку і заперечення якої підтримав підозрюваний ОСОБА_4 просить в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з підстав, викладених у письмових запереченнях, зокрема вказала, що існування вказаних у клопотанні ризиків є необґрунтованим та належним чином не підтверджене. Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, після ДТП відразу зателефонував на службу 102 та повідомив про подію, що сталася, намагався допомогти потерпілим, має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований, проживає разом із батьками пенсійного віку, які потребують стороннього догляду, оскільки обоє мають хворобу серця, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин". Існування "обґрунтованої підозри" розглядається як необхідна, а при первісному обранні - навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає безальтернативну міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, в результаті вчинення якого настала смерть потерпілого ОСОБА_11 , який від отриманих травм загинув на місці події.

При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, має постійне місце проживання та роботи, на утриманні у нього перебувають батьки пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_4 та його поведінки, обставин вчинення злочину, у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, про який просять підозрюваний та його захисник, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск та потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

За встановлених обставин при розгляді клопотання слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

У зв`язку з цим клопотання сторони захисту та підозрюваного про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до задоволення не підлягає.

Доказів, які б свідчили про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював перебування ОСОБА_4 під вартою, слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено і стороною захисту не надано.

Крім цього, згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, приймаючи до уваги особу підозрюваного, обставини, за яких був вчинений злочин, які встановлені під час розгляду клопотання та його наслідки, а саме те, що в результаті злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, від яких він загинув на місці події, керуючись наданим ч. 4 ст. 183 КПК України правом, вважаю за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 205, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_4 про обрання запобіжного у виді домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, взявши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно під варту із зали суду.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_6 .
Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 03 лютого 2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1