ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1959/19 Справа № 202/1585/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 21 лютого 2019 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року,

за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року, ОСОБА_5 визнано виннуватим та призначено покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 6 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 вирішено обчислювати з 27 лютого 2019 року.
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Так, 20 лютого 2019 року близько 20 години 19 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному залі ТОВ «АТБ - Маркет» магазину «Продукти-184», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. П. Калнишевського, 34-А, побачив на відкритій вітрині торгівельного стелажу, що розташований у приміщенні вказаного магазину, ікру лососеву зернисту ТМ «Камчадал», вагою 100 грамів, яку він визначив предметом свого злочинного посягання, та у цей момент у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення майна (крадіжка).
Далі, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з відкритої вітрини 1 банку ікри лососевої зернистої ТМ «Камчадал», вагою 100 грамів, вартістю 213 гривень 50 копійок, яку сховав до своєї шапки чорного кольору, яку тримав у руках.
Далі, обвинувачений ОСОБА_5 знаходячись у торгівельному залі ТОВ «АТБ - Маркет», магазину «Продукти-184», розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. П. Калнишевського, 34-А, доводячи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), до кінця, утримуючи при собі вказане майно, перетнув лінію касової зони магазину, не розрахувавшись при цьому за викрадений товар.
Проте, обвинувачений ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, довести свій злочинний намір до кінця не зміг, так як був зупинений співробітником охорони магазину «Продукти-184», у зв`язку з чим не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити в частині призначеного покарання, призначити покарання не пов`язане з позбавленням свободи.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачений, не заперечуючи доведеність своєї вини у скоєні злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочинів, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, які досліджені під час судового розгляду, вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій, обвинуваченим з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України не оскаржується, тому апеляційний судом не переглядається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_5 , за доводами його скарги, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
В якості обставин, що відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття обвинуваченого та не встановив таких, що в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжують.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку колегія суддів погоджується та також не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Ті обставини, що ОСОБА_5 свою вину визнав та активно сприяв розкриттю злочину, на переконання колегії суддів, не дають підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж визначеного судом.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини, його виправлення можливе лише в умовах позбавлення волі протягом визначеного судом строку, а тому покарання, призначене обвинуваченому, за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
З огляду на викладене, доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та його особі через суворість, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України,
колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4