Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7118/19
Провадження № 1-кс/644/2197/19
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000219,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Зазначив, що слідчий ОСОБА_4 здійснює кримінальне розслідування дані за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2019 року № 0000219 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 2,4 ст. 358, ч. 1 ст. 384 КК України, де його визнано потерпілою особою.

За час проведення досудового розслідування дії та поведінка слідчого свідчать про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Так слідчий упереджений проти нього особисто, в межах кримінального провадження його допитано 17.05.2019 р., 15.07.2019 р. та 17.07.2019 р., всі допити проведено після звернення з відповідними клопотаннями, при допитах надав всі свідчення з приводу кримінального правопорушення. Вважав, що слідчому ці показання заважали і тому з ціллю приховування показань, самого факту проведення допитів та створення видимісті ухиляння від допитів, слідчий закриваючи кримінальне провадження в постанові від 07.08.2019 року зазначив, що він ухилявся від проведення допитів і не був допитаний.

В вищезазначеній постанові слідчий вдався до наклепу, зазначивши у порушення вимог ч.2 ст. 55 КПК України та за наявності вручення пам`ятки потерпілого і проведення відповідного допиту прокурором 17.05.2019 р. вказав, що він начебто сам присвоїв собі статус потерпілого і зазначив про начеб то втручання у його процесуальну діяльність шляхом зверненням з клопотаннями.

Крім того, в постанові слідчого міститься посилання на те, що його законні дії з захисту своїх прав (таких як звернення з заявами про злочин та клопотаннями) назвав підбурюванням правоохоронних органів. Надаючи завідомо неправильну, упереджену та протизаконну оцінку слідчий навів наклеп та зазначив, що ним встановлено з боку потерпілого зневажливе відношення до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Видумав факт про вимогу проведення відносно широкого кола осіб процесуальних дій та заходів, які містять ознаки катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує їх гідність поводження. Вказав про начеб то існуючи заклики до порушення засад недоторканості житла, невтручання у приватне життя, недоторканості права власності.

Слідчий закриваючи провадження у кримінальному провадженні фактично скопіював попередню постанову, яка була скасована прокурором і яка містила упереджене ставлення до нього, що і було підставою до відводу слідчого ОСОБА_6 , який раніше проводив досудове розслідування.

Також вважав підставою до відводу слідчого ОСОБА_4 посилання прокурора в постанові від 30.08.2019 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження на порушення слідчим ОСОБА_4 вимог ст.ст. 2, 9 КПК України та прийняття рішення без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин справи.

При судовому розгляді ОСОБА_3 доводи заяви підтримав та зазначив, що слідчий виявив упередженість при проведені досудового розслідування надавши однобоку та неправдиву оцінку його заявам і клопотанням, в скасованій на цей час постанові, а не належну оцінку встановленим обставинам справи.

Слідчий ОСОБА_4 при вирішенні заяви про відвід покладався на огляд суду та зазначив, що він проводить досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Вказав, що не може пояснити суду всіх обставин по суті заяви, однак визнає, що допустив багато помилок при складанні постанови про закриття кримінального провадження. Так про ухилення ОСОБА_3 від допиту вказав з матеріалів кримінального провадження які були зібрані попереднім слідчим. Не заперечив, що ОСОБА_3 визнаний потерпілим та допитаний і ним особисто і прокурором. Вважав, що надав неправильну процесуальну оцінку клопотанням ОСОБА_3 , у задоволенні яких він не відмовляв, однак при закритті кримінального провадження посилався на них як на звернення, і фактично за ними не виконував слідчих дій.

З приводу зазначення ним про встановлення з боку потерпілого зневажливого відношення до людської гідності, прав і свобод кожної особи, висунення вимог про проведення відносно широкого кола осіб процесуальних дій та заходів, які містять ознаки катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує їх гідність поводження, закликів до порушення засад недоторканості житла, невтручання у приватне життя, недоторканості права власності та підбурюванням правоохоронних органів, пояснив, що таку оцінку він надав клопотанням потерпілого.

Прокурор при вирішенні питання про відвід слідчого покладався на огляд суду.

Судом встановлено, що 01.02.2019 року до ЄРДР за № 0000219 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 2,4 ст. 358, ч. 1 ст. 384 КК України

17.05.2019 року прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

07 серпня 2019 року слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000219 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 2,4 ст. 358, ч. 1 ст. 384 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

30.08.2019 року постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 скасовано постанову слідчого від 07 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000219.

Підставами до скасування постанови слідчого прокурором зазначено, що рішення про закриття прийнято в порушення вимог ст.ст. 2, 9 КПК України та прийняття рішення без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин справи

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 УПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

З постанови слідчого від 07 серпня 2019 року вбачається, що слідчий не вважає ОСОБА_3

потерпілим, зазначає про визначення такого статусу самим ОСОБА_3 надає ретельну оцінку доводів потерпілого, стилю їх викладення, його клопотання слідчим оцінюються як звернення, вказується на порушення ОСОБА_3 завдань та засад кримінального провадження.

Зазначається про систематичне усвідомлене підбурювання ОСОБА_3 втягнути у трудовий спір на своєму боці орган досудового розслідування. Крім того слідчим зазначається про встановлення факту з боку ОСОБА_3 зневажливого відношення до людської гідності, прав і свобод кожної особи, вимагання від органу досудового розслідування проведення відносно широкого кола осіб процесуальних дій та заходів, які містять ознаки катування, жорстокого, нелюдського поводження, заклики до порушення недоторканості житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканості права власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже висловлені слідчим в постанові доводи не свідчать про повне і неупереджене дослідження обставини кримінального провадження, а свідчать про упередженість слідчого до самого потерпілого і надання оцінки заявам потерпілого, а не встановленні об`єктивних обставин в кримінальному провадженні.

Таким чином заява про відвід слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 підлягає задоволенню в зв`язку зі встановленням сукупності обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Задовольняючи заяву про відвід слідчого, слідчий суддя зважає на ту обставину, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 77, ст. 81 КПК України, суд,-

ухвалив :

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000219 від 01.02.1019 р. задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: