Провадження № 1-кп/947/960/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2019 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002484 від 12.07.2019 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області смт. Красні Окни, громадянки України, українки, вдови, маючої на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 28.01.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування строк призначеного покарання 07.05.2019 року

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002484 від 12.07.2019 року у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не відпали, у зв`язку із чим тримання під вартою є доцільним.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вказуючи, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені та обвинувачена не має наміру переховуватися від суду.

Обвинувачена підтримала думку свого захисника у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінчений замах, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, та яке, відповідно д ст.12 КК України, відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.2, 5 ч.3 ст.183 КПК України, . Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 раніше засуджена за умисний корисливий злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, однак на шлях виправлення не встала, належних висновків для себе не зробила та знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину середньої тяжкості під час не знятої та не погашеної судимості.
Стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватися від суду, продовжити вчиняти не правомірні дії, що підтверджується тим фактом, що остання під час досудового розслідування перебувала у розшуку та має схильність до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, що підтверджується наявність судимостей за аналогічними статтями Кримінального кодексу України, що в свою чергу свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи, станом на теперішній час не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченою.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Водночас, з урахуванням особи обвинуваченої, її віку, стану здоров`я, економічно-соціального становища, та того факту, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, у відповідності до ст.12 КК України, існують вищезазначені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, за необхідне визначити розмір застави у межах, який передбачений для осіб, що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Крім того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке має прямий корисливий умисел, суд вважає, що станом на теперішній час суспільний інтерес перебування обвинуваченого під вартою, переважає над його особистим інтересом.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про брання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, утримуючи останню в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (№21).

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 22.12.2019 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 15 (п`ятнадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2019 року що складає 28 815 (сорок вісім тисяч двадцять п`ять) гривень (1 921 грн. х 15 = 28 815 ).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення обвинуваченою визначеного судом розміру застави, покласти на неї наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1.прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання;

4.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1