Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/322/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді- ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000037 від 16.01.2018 року стосовно ОСОБА_11 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2019 року, яким:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, учасника АТО на сході України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.12.2014 року Приморським районним судом Одеської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,
23.01.2017 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 23.10.2017 року згідно Закону України «Про амністію», під вартою з 16.01.2018 року,
визнано винуватим та засуджено: за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт 160 годин
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
В строк відбуття покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 16.01.2018 року до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави витрати понесенні у зв`язку із залученням експерта в сумі 1144 грн.
Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:
Вироком суду ОСОБА_11 визнано винуватим та засуджено за те, що 16 січня 2018 року близько 01-00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, кулаками обох рук наніс декілька ударів ОСОБА_13 , в голову. Після чого обвинувачений наніс один удар ногою в область правого плеча, внаслідок чого ОСОБА_13 впав на підлогу. В той момент , як ОСОБА_13 перебував на підлозі, обвинувачений взявши в обидві руки дерев`яний стілець, котрим з розмаху наніс декілька ударів в область голови, після чого стілець розсипався, а обвинувачений взявши в руки сокиру, яка знаходилася в дальній кімнаті, обухом наніс декілька ударів в область кінцівок, голови, тулуба. В подальшому, обвинувачений дерев`яною ніжкою від розламаного ним стільця наніс декілька ударів по голові, тулубу та кінцівках потерпілого ОСОБА_13 . А потім, продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений правою ногою наніс три удари в область грудної клітки ОСОБА_13 справа, тим самим заподіявши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 04 від 19.02.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки - множинні синці грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, множинні переломи ребер зліва, 6-7 та справа 4,5,6 без ушкодження пристінкової плеври та 6,7,8 з пошкодженням пристінкової плеври, з крововиливами в м`які тканини навколо переломів, розрив нижньої долі правої легені, крововиливи в легеневу тканину та в праву плевральну порожнину, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення. В результаті отриманих травм потерпілий ОСОБА_13 від заподіяних обвинуваченим тілесних ушкоджень помер на місці події.

Крім того, 16.01.2018 року близько 01-00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщення квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення тілесного ушкодження, кулаком правої руки наніс один удар в голову ОСОБА_9 , котра намагалася припинити злочинні дії обвинуваченого, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді синця у верхній частині правої лобної ділянки голови, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 9 від 16.01.2019 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду стосовно ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на 160 годин, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Свої вимоги мотивує тим, що судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що полягає у застосування закону, який не підлягає застосуванню та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у зв`язку із застосування занадто м`якого покарання, а також через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_11 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти громадської безпеки та проти власності, жодних висновків для себе не зробив, вчинив новий злочин , при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що не враховано судом при призначені покарання. Крім того, вину у вчиненні злочинів обвинувачений не визнав, під час судового розгляду поводив себе зухвало та зверхньо по відношенню до потерпілих, всілякими способами затягував судовий розгляд.

Крім того, прокурор зазначає, що пунктом 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ви значено, що у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою серед іншого зазначається початок строку відбування покарання.

Однак, судом у резолютивній частині вироку не вказано з якого конкретного дня рахувати початок відбування покарання, а лише зазначено про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання з 16.01.2018 року, що унеможливлює виконання вироку.

Захисник адвокат ОСОБА_10 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 в своїй апеляційній скарзі просить вирок стосовно ОСОБА_11 скасувати та постановити ухвалу, якою: в частині визнання винним за ч. 2 ст. 121 КК України закрити кримінальне провадження у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 125 КК України - призначити покарання у вигляді штрафу в розмір 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження полягає у наступному.

ОСОБА_11 , визнано винним у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Однак захисник вважає, що судом невірно оцінені фактичні обставини справи, не враховано наступне:

викладений у вироку місцевого суду зміст показань свідка ОСОБА_14 не відповідає тим даним, які вона повідомила у судовому засіданні 15.08.2018 року. А саме, що прокинулася від звуків бійки, які лунали із квартири ОСОБА_9 близько першої години ночі 16.01.2018 року, коли бійка припинилася - заснула. А вже о другій годині ночі прокинулася знов та чула звуки бійки у квартирі ОСОБА_9 ;

свідок ОСОБА_15 повідомила суду, що прокинулася від сильного стуку вночі, близько третьої години, звук лунав із квартири ОСОБА_9 , час запам`ятала, бо має електронний годинник. Вказала, що ОСОБА_9 систематично вживає алкогольні напої;

свідок ОСОБА_16 повідомила суду, що 16.01.2018 року прокинулася вночі від стукоту у квартирі ОСОБА_9 , який тривав 5-10 хвилин. Зазначила, що ОСОБА_9 залежна від алкоголю людина;

свідок ОСОБА_17 вказав, що бійка почалася близько 24 год. 00 хв. тривала 20 хв. Аналогічні показання дав ОСОБА_11 , який вказав, що бійка між ним і ОСОБА_13 почалася близько 24 год. 00 хв., а вже 20 хв. на 01 год. він був вдома. Потерпіла ОСОБА_9 також підтвердила, що бійка почалася близько 24 год. 00 хв., коли всі розійшлися вона заснула, бо втомилася, при цьому не вказала, що перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння. На думку захисту такі показання ОСОБА_9 надала, щоб не надавати показання щодо бійки між другою та третьою годиною ночі на яку вказують свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Крім того, у вироку не в повному обсязі відображено пояснення експерта ОСОБА_19 , який в суді вказав, що отримати травму у вигляді розриву задньої поверхні нижньої долі правої легені потерпілий міг від нанесення удару по задній частині грудної клітки (по спині). При цьому на вирішення експерта органом досудового розслідування не ставилося питання чи міг таку травму потерпілий отримати в результаті падіння з висоти власного зросту.

Також, у матеріалах кримінального провадження містяться висновки експерта №04-1 від 14.02.2018 року та №04-2 від 14.02.2018 у яких вказано, що тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_13 за обставин вказаних свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_17 на відео слідчого експерименту не виключаються.

Однак, вказані свідки надають різні показання щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Так ОСОБА_9 , на відміну від ОСОБА_17 , вказує, що ОСОБА_11 двічі стрибав на потерпілого, а суд взагалі вказує, що обвинувачений танцював, на грудній клітці потерпілого ОСОБА_13 .

В ході судового розгляду сторона захисту заявляла клопотання про призначення у справі за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України судово-медичну експертизу. На вирішення експерта просила поставити питання, відповіді на які могли б встановити механізм, знаряддя утворення тілесного ушкодження у вигляді розриву позадньої поверхні нижньої долі правої легені за обставин на які вказують свідок ОСОБА_17 та обвинувачений ОСОБА_11 .

Ухвалою від 28.11.2019 року суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання захисника ОСОБА_10 зазначивши, що "експерт чітко відповів на всі поставленні питання, в тому числі щодо ознак предмета, яким було нанесено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , та щодо механізму утворення тілесних ушкоджень".

Відмовивши у задоволенні вказаного клопотання суд першої інстанції позбавив обвинуваченого ОСОБА_11 можливості захистися від обвинувачення у спосіб визначений п. 2 ч. 4 ст. 42 КПК України.

Сторона захисту вважає, що суд першої інстанції , визнаючи ОСОБА_11 винним у вчиненні спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 не дотримався стандарту доведення (стандарту переконання), який визначений ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК - "Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом...

Так, захисник зазначає, що за наявності показань ОСОБА_17 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_11 пішов з квартири останньої одразу після бійки, яка сталася близько 00 год. та показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про бійку після другої години ночі 16.01.2018 року суд не надав їм оцінки при винесені вироку, причетність до злочину свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , чи будь яких інших осіб органом досудового розслідування не перевірялася.

Матеріали кримінального провадження не свідчать, що удари, нанесені ОСОБА_11 , спричинили розрив задньої поверхні нижньої долі правої легені в результаті якого сталася масивна крововтрата та як наслідок , смерть потерпілого.

Отже , із викладеного слідує, що у суду були підстави для закриття провадження в кримінальній справі , проте, його не було закрито, що в свою чергу потягло порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Також, захисник зазначає, що суд першої інстанції не надав обвинуваченому ОСОБА_11 , який перебуває під вартою, можливості ознайомитися з матеріалами справи в повному обсязі. А саме, ОСОБА_11 просив суд з метою підготовки до виступу у судових дебатах оглянути відеозапис слідчого експерименту та отримати копію вказаного відеозапису. Оскільки такий не був наданий стороною обвинувачення в ході надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Позбавлення права виступати в дебатах учасника судового розгляду, якому це право гарантовано законом, є істотним порушенням закону і може слугувати підставою для скасування вироку.

Разом з цим, захисник зазначає, що ОСОБА_11 визнав свою вину у нанесенні тілесних у потерпілій ОСОБА_9 , проте, за даним епізодом суд не в повній мірі врахував конкретні обставини справи, що обумовило призначення йому покарання, яке є несправедливим внаслідок суворості.

Захисник вважає, що не може вважатися справедливим обрання більш суворого покарання з огляду лише на кримінальне минуле особи, без належного врахування особливостей даного конкретного злочину й інших даних, що всебічно характеризують винного та відображають його ставлення до скоєного.

Сторона захисту вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався, так як вказав, що ОСОБА_11 раніше судимий, не працює, не має постійного заробітку, не одружений, дітей на утриманні не має, страждає психічно поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння. При цьому суд зазначив, що пом`якшуючих обставин не встановив.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять документальних доказів наявності алкоголю в крові обвинуваченого, а містять протилежне.

Крім того, ОСОБА_11 визнав свою вину у вчинені злочину , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_9 , а також у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , активне сприяння розкриттю злочину, яке виявилося у тому, що ОСОБА_11 особисто прибув на місце події, чекав на працівників поліції, надав показання та прийняв участь у слідчому експерименті. Крім того, намагався надати допомогу потерпілому. Станом на день винесення вироку вважається таким, що не має судимості. Проходив військову службу у зоні АТО, позитивно характеризується з місця проживання.

Крім того, згідно характеристики Маловисківського районного товариства учасників АТО ОСОБА_11 є організатором волонтерської допомоги, активним представником зборів учасників АТО, займається питаннями організації волонтерської допомоги військовослужбовцям, бере активну участь у громадському житті організації, сприяє в отриманні різних видів державних виплат військовослужбовцям, у тому числі і демобілізованим, їх сім`ям, а також родинам загиблих учасників АТО. Є одним із найактивніших учасників громадського об`єднання учасників АТО та характеризується позитивно.

З огляду на викладене сторона захисту вважає за можливе, з огляду на конкретні обставини справи, застосувати ст. 69 КК та пом`якшити ОСОБА_11 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу в розмір 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, сторона захисту вважає за необхідне звернути увагу суду апеляційної інстанції на безпідставне, необґрунтоване, без вмотивованого клопотання прокурора - продовження судом першої строків тримання під вартою ОСОБА_11 . Вказані дії суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства України на, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати оскаржуваний вирок, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, а у разі відсутності підстав для закриття - направити кримінальне провадження на новий розгляд в суд першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм законодавства. Судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам з точки зору їх належності допустимості та законності, а у вироку лише наведено їх перелік.

Також обвинувачений зазначає, що суд не взяв до уваги показання ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_21 , в тій частині, що він покинув квартиру ОСОБА_20 біля 00 год. 10 хв. ночі і більше у вказаному домоволодінні не з`являвся. Також, районний суд проігнорував показання свідка ОСОБА_21 , який вказав, що удари від яких ОСОБА_22 отримав травму, яка і призвела до смерті останнього він не наносив.

Крім того, обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував пом`якшуючі обставини, а саме: позитивну характеристику за місцем проживання та відсутність компрометуючих даних, також те, що він тривалий час знаходився в зоні АТО та активно сприяв розкриттю злочину.

Також, обвинувачений звертає увагу на те, що під час досудового слідства було порушено його право на захист. Зокрема він заявляв слідчому, що відмовляється від послуг захисника адвоката ОСОБА_23 , оскільки він неналежним чином здійснював його захист.

Також, головуюча суддя у справі, мала до нього упереджене ставлення у зв`язку з тим, що під час подання ним у судовому засіданні заяв чи клопотань, звукозапис судового засідання вимикався, а суддя відмовлялася приймати у нього зазначені документи посилаючись на те, що він має відправляти їх із СІЗО.

Таким чином, жодне його клопотання належним чином не було розглянуто та не надано на них відповідь.

Також, обвинувачений зазначає, що під час продовження йому запобіжного заходу, жодного разу клопотання прокурора йому надано не було, що позбавило його можливості належним чином підготуватися та подати заперечення.

Таке упереджене ставлення головуючої судді на думку обвинуваченого пов`язано з тим, що секретар судді перебуває у стосунках з прокурором ОСОБА_24 .

На думку обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено достатніх доказів його винуватості в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження за ч.2 ст. 121 КК України закриттю за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_10 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги, а апеляційну скаргу прокурора відхилити, потерпілих ОСОБА_8 та потерпілу ОСОБА_9 , які підтримали позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, про те, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 та прокурора задоволенню не підлягають за таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду про подію злочину та про винуватість обвинуваченого у його вчиненні з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і спростовують його.

За змістом положень ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, аналізуючи матеріали кримінального провадження встановила, що під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_11 , як і на правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.121, ч.1 ст.125КК України.

Оскільки, винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, тобто у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікація його дій в апеляційних скаргах не оспорюються, тому висновки суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряються.

Разом з цим, даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_11 суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, правильно та цілком обґрунтовано зазначив про те, що ОСОБА_11 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а отже кваліфікував його дії за ч.2 ст. 121 КК України, правильно.

Викладені у вироку висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України при обставинах встановлених під час судового розгляду є правильними і такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на сукупності зібраних, узгоджених між собою та досліджених судом доказах.

На обґрунтування своїх висновків суд послався на сукупність зібраних під час досудового розслідування письмових доказів, а також показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , експертів ОСОБА_27 , ОСОБА_19 дав їм належну та об`єктивну оцінку, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваному вироку.

Апеляційні доводи сторони захисту є аналогічними тим, які захисник та обвинувачений заявляли у судовому засіданні суду першої інстанції, котрий їх ретельно перевірив та дав правильну оцінку щодо їх необґрунтованості. На кожен із доводів суд у вироку навів відповідну мотивацію щодо їх безпідставності пославшись на сукупність зібраних досудовим слідством і перевірених в судовому засіданні доказів, і колегія суддів повністю погоджується з такими висновками.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 в суді першої пояснив, що ОСОБА_13 назвав його крисою тому, що він нібито вкрав кошти і тому він за це двічі вдарив його по обличчю. Від чого ОСОБА_13 впав, потім підвівся і вони почали з`ясовувати куди поділися гроші. В цей час ОСОБА_17 підставив до горла ОСОБА_13 сокиру. Потім ОСОБА_13 знову почав його ображати на що він його попередив і наніс два удари ногою. ОСОБА_13 впав. Він взяв стілець і наніс по ньому удар, від чого стілець розломився. Потім він взяв ніжку від стільця і наніс йому 10 ударів, потім взяв у ОСОБА_17 сокиру і двічі вдарив по плечу ОСОБА_13 , потім ще наніс удар, а потім ОСОБА_13 підняв. ОСОБА_9 почала витирати кров яка була на ОСОБА_13 .. Потім він їм сказав, що вранці прийде. ОСОБА_11 визнав, що наносив тілесні ушкодження, але тілесні ушкодження спричинені ним були легкі. Тілесні ушкодження наносив, оскільки ОСОБА_13 його ображав та постійно звинувачував, а сам гроші пропив ті що вони заробили коли здали металобрухт. ОСОБА_9 не бачила які удари він наносив ОСОБА_13 , так як лежала на ліжку вкрита з головою і повернута до стіни. Удари наносив ніжкою від стільця, який від другого удару розломився, обухом сокири наносив удари по плечу. Від чого було розбризкано кров сказати не може, так як о 24 годині був вже вдома, і що там відбувалося коли він пішов не знає. Коли він йшов додому , то ОСОБА_13 сам підвівся та сів, він подав йому тряпку, щоб той витер кров, швидку допомогу викликати не було потреби. Хто наносив удари після нього не знає. 15 січня він прийшов сам, ОСОБА_17 та ОСОБА_13 вже були в ОСОБА_9 . На тілі покійного не танцював. Удари ногою наносив по плечу, коли ОСОБА_13 лежав на лівому боці наніс два удари по тулубу в передню частину, два удари в область грудної клітки і 15 ударів взагалі по тулубу, в тому числі по руках та ногах, щоб ОСОБА_13 міг в подальшому рухатися. Куди наносити удари знає, оскільки проходив військову службу.

Потерпіла ОСОБА_9 суду першої інстанції пояснила, що в той день ОСОБА_17 прийшов першим. Приніс з собою горілку. Потім прийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Вони всі в чотирьох вживали спиртні напої до 20 години, а потім ОСОБА_11 почав наносити удари ОСОБА_13 . Агресії зі сторони ОСОБА_11 поки не було випито спиртне, не було, а в той день вони весь день вживали спиртне. О 20 годині ОСОБА_11 наніс спочатку два удари по обличчю ОСОБА_13 , потім взяв за грудки і скинув його на підлогу, потім розбив об нього стілець. Взяв сокиру, але ОСОБА_17 сокиру забрав. Тому ОСОБА_11 взяв ніжки від стільчика , який розломив і перебив їх всі на ньому. Коли вона намагалася захистити ОСОБА_13 , ОСОБА_11 їй теж наніс удар по голові ніжкою від стільчика, а потім і ОСОБА_17 , тому вони більше не намагалися захистити ОСОБА_13 . Крім того, ОСОБА_11 наносив удари по обличчю ОСОБА_13 кросівкою, а потім двічі стрибнув на грудну клітину. ОСОБА_13 лежав на підлозі. Скільки ударів було нанесено ОСОБА_11 сказати не може. Удари було нанесено ніжкою від стільця, кросівком по обличчю. А потім ОСОБА_11 стрибав на ньому, коли ОСОБА_13 втратив свідомість, агресія ОСОБА_11 пройшла. Потім ОСОБА_11 сказав, що прийде завтра і вони підуть на завод, щоб ОСОБА_28 йому відпрацював гроші, та ще сказав що принесе вранці знеболююче. При цьому попередив, щоб вона не викликала поліцію, бо з нею буде теж саме. Вранці наступного дня вона знайшла ОСОБА_13 на підлозі, торкнулася його і зрозуміла, що він мертвий. Обвинувачений часто наносив удари іншим особам. Коли вживав спиртне у нього проявляється агресія. Також, потерпіла пояснила, що удари ОСОБА_22 почав ОСОБА_11 наносити близько 20-21 години, протягом 40 хвилин. Також обухом від сокири ОСОБА_11 наніс удар ОСОБА_17 по голові та в грудну клітку та так, що той відлетів до ліжка.

Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції пояснював, що він прийшов до ОСОБА_9 близько 20-21 години, а на наступний день в обід прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . Вони вживали горілку. Сварка між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 розпочалася близько 24 години. Сварка переросла в бійку. ОСОБА_11 бив ОСОБА_13 , останній опір не чинив, удари йому було нанесено по всьому тілу. Спочатку всі сиділи за столом. Потім ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_13 в голову, від удару той впав на підлогу, ОСОБА_11 продовжив наносити удари ногами, руками та стільцем. Удари було нанесено по всьому тілу ОСОБА_13 . Коли він намагався перешкодити ОСОБА_11 , припинити побої, то ОСОБА_11 наніс йому такий удар, від якого він впав під стіл, а ОСОБА_9 посадив на ліжко та попередив, якщо вона буде перешкоджати йому то отримає теж. Стілець від ударів об ОСОБА_13 розсипався, після чого ОСОБА_11 взяв ніжку від стільця та продовжив наносити удари. Також удари було обвинуваченим нанесено обухом від сокири по голові ОСОБА_13 та по тілу, а потім по ногах. Коли він вихопив у обвинуваченого сокиру, то ОСОБА_11 продовжив наносити удари ОСОБА_13 ніжкою від стільця. ОСОБА_9 теж наніс удар ніжкою від стільця. Потім ОСОБА_11 пішов. Він з ОСОБА_9 допомогли ОСОБА_13 піднятися з підлоги та посадили його на ліжко. Після побоїв ОСОБА_13 був весь в крові, ОСОБА_9 знервована, удари ОСОБА_11 наносив близько 20 хв. ОСОБА_11 погрожував і йому і ОСОБА_9 , що у разі залишення будинку, їх чекає те саме.

Свідок ОСОБА_25 , суду першої інстанції пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_9 . Проживає за стіною від неї. Все що відбувалося в квартирі їй було чутно. Вранці до неї прийшов ОСОБА_26 та попросив викликати поліцію, повідомив, що там був труп. Коли вона зайшла до оселі ОСОБА_9 , то побачила як та сиділа і трусилася, а поряд лежав на боку ОСОБА_13 , все було в крові. Хто в той день приходив до ОСОБА_9 вона не бачила. Після того , як вона забрала до себе ОСОБА_9 , працівники поліції попросили простежити, щоб ніхто не заходив до будинку. Вони з донькою дивилися у вікно і побачили як до будинку забіг ОСОБА_11 і довго звідти не виходив, а коли вийшов , то було чутно , як він по телефону сказав матері, що він йому робить штучне дихання та намагається привести до тями, оскільки не хоче за нього сидіти. ОСОБА_11 часто наносив удари , як покійному , так і ОСОБА_9 . ОСОБА_26 теж від нього перепадало. Вони зверталися із заявами до поліції, але їх потім забирали, оскільки боялися ОСОБА_11 . Він часто вибивав двері та вікна у ОСОБА_9 , якщо та їх не відчиняла і все одно потрапляв до середини будинку. Вона чула чи то до півночі чи то після, як вони часто бились в той день, було чути сильний стукіт наче б то молотком, голоси впізнати не можна було, та й вона не придала значення тому , що там відбувалося.

Свідок ОСОБА_14 пояснювала, що ОСОБА_11 часто приходив до ОСОБА_9 , наносив їй побої, якщо двері йому не відчиняли то він погрожуючи, їх вибивав, через те ОСОБА_9 дуже часто ночувала на їх порозі. В ту ніч вона чула, прокинувшись близько 01 години, сварку, крики, оскільки її ліжко стоїть під стіною, а через стіну живе ОСОБА_9 . Намагалися підняти ОСОБА_13 та пропонували піти покурити. Зранку до них прийшов ОСОБА_26 та повідомив, що ОСОБА_13 погано, тому мати пішла щоб забрати Леру. Вона викликала швидку та поліцію, так як було багато крові і ОСОБА_13 був весь синій. Працівники поліції матері сказали, щоб ніхто не заходив до будинку. Тому вона стояла та спостерігала, і побачила як до будинку забіг ОСОБА_11 , а потім вибіг та почав телефонувати своїй матері, просив, щоб вона принесла нашатир, тому що він побив ОСОБА_13 і не хоче потрапити до тюрми. ОСОБА_13 був спокійною та ввічливою людиною, агресію не проявляв, нікого не ображав.

З показань свідка ОСОБА_26 , які він надав у суді першої інстанції убачається що він, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 вживали разом спиртні напої протягом дня. У вечері він пішов додому через погане самопочуття. Зранку о 07 годині 30 хв. прийшов до ОСОБА_9 постукав у двері та почув крик. Двері відчинила ОСОБА_9 , яка сказала, що ОСОБА_13 мертвий. Напередодні спиртне вживали протягом дня, починаючи з 11 години і до 22 години, точно сказати не може, випили близько 2,5 літри горілки. Коли він йшов додому , то всі ще сиділи і випивали. Щоб ОСОБА_17 приставляв сокиру до горла ОСОБА_13 такого не бачив. Про те, що ОСОБА_13 вбив ОСОБА_11 йому повідомила ОСОБА_9 . Бійки між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 іноді були, чи наносила ОСОБА_9 покійному сокирою удари не знає.

Свідок ОСОБА_15 пояснювала, що її мати є сусідкою потерпілої. Вона прокинулася від сильного стуку вночі, близько 3 години, звук було чутно від сусідів. Час запам`ятала, так як у неї електронний годинник. До того вечора теж було чути звуки, якийсь гул, скільки тоді гупало не може сказати, було таке враження ніби розрубують колоду. Вранці вона про сильний стук переговорила з сусідкою ОСОБА_16 і пішла на роботу. Обставини за яких було вчинено злочин повідомити не може, не знає. Бійки там були постійно, коли ОСОБА_29 спиртне не вживає то вона господарює і все добре.

З показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що з 15.01. на 16.01.2018 року вона прокинулася від того, що за стіною сильно стукало, вона чула крик жінки, яка просила, щоб його не били. О котрій годині це було вона не може сказати. Знала ОСОБА_30 , він був добрий та хороший, з ОСОБА_20 вона не перебуває в дружніх стосунках. Їй відомо, що ОСОБА_28 ходив до ОСОБА_9 , чи були між ними сварки вона не знає.

З показань експерта ОСОБА_27 даних в судовому засіданні встановлено, що з моменту утворення тілесних ушкоджень до моменту смерті пройшло 12 годин, це термін є орієнтовним, приблизним, чим більший термін, то похибка збільшується, якщо від 1 до 6 годин , то похибка буде від 1-3, якщо від 5 до 6 годин , то похибка буде з 6 до 17 долі, при цьому враховується стан сп`яніння та температурний режим де знаходилося тіло. Судово - медичний експерт проводить розтин і шматочки тканини направляє їм на дослідження, при дослідженні вони дивляться не на весь орган, а лише шматочок під мікроскопом, визначають, що за орган та чи він здоровий. Лікар пише їм діагноз, обставини з повідомлення встановлено щодо побиття і часу смерті. Вони дослідженням встановили , що була велика крововтрата, морфологічні зміни вказують на давність тілесних утворень близько 12 годин.

Експерт ОСОБА_19 в судовому засіданні роз`яснив свій висновок. Вказав, що масивна крововтрата - це об`єм вилитої крові, гостра крововтрата - це швидкість , з якою відбулася втрата крові. Розрив легені у потерпілого ОСОБА_13 стався позадній поверхні нижньої долі. Кількість крові було зазначено приблизно за допомогою сикційних інструментів. Бронхи заповнені кров`ю, яка потрапила туди з легеневої тканини удари виникли на задній поверхні від нанесення ударів по задній поверхні. Ним на 6 питання не вказано ознаки тупого предмету, тому що тупий предмет і є ознакою, а його характеристики не відобразилися. Травми виникли від ударів, як зазначено у висновку, що тілесні ушкодження виникли не більше як 12 годин, тобто з моменту нанесення і настання смерті пройшло не більше 12 годин. Точний час смерті, на даний час, встановити не можливо.

Винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях також об`єктивно підтверджується наданими стороною обвинувачення належними і допустимими письмовими доказами, які всебічно перевірені судом першої інстанції, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 16.01.2018 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_2 . В ході огляду даного приміщення виявлено труп ОСОБА_13 в положенні лежачи на спині, крім того виявлено та вилучено сокиру зі слідами рідини бурого кольору, уламки дерев`яного стільця , на яких наявні сліди рідини бурого кольору та які розкидані по приміщенню кухні, які були поміщенні до паперових коробочок;

- лікарським свідоцтвом про смерть №2005 від 16.01.2018 року, з гідно якого причиною смерті ОСОБА_13 є напад з використанням тупого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкоджень. До смерті призвела гостра крововтрата, закрита тупа травма грудної клітки з ушкодженням правої легені;

- висновком експерта № 04 від 19.02.2018 року, яким встановлено, що смерть ОСОБА_13 настала від тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер зліва та справа, розривом нижньої долі правої легені та масивною крововтратою, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу, даними судово-гістологічного дослідження.

- висновком експерта № 408 від 30.01.2018 року, згідно якого в крові від трупа ОСОБА_13 , виявлений етиловий спирт в кількості 4,05 г/дм3;

- висновком експерта № 188/189 від 09.02.2018 року, з якого убачається, що деякі морфологічні ознаки гострої крововтрати, крововилив в легені, м`які тканини голови і грудної клітки з давністю утворення близько 12 годин. На фоні посмертного аутоліза-деякі явища геморагіческого панкреатіта;

- висновоком експерта №15 від 16.01.2018 року, з якого встановлено, що на тілі ОСОБА_11 не виявлені будь-які тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 14 від 16.01.2018 року, згідно якого на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді припухлості, синця правої лобної ділянки голови. Вказані тілесні ушкодження виникли від травматичної дії тупого предмета, можуть відповідати строку та обставинам, вказаним в постанові і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту;

- висновком експерта від 18.01.2018 року № 29, яким встановлено, що сліди пальців рук, які були виявлені та вилучені 16.01.2018 року в АДРЕСА_3 придатні для ідентифікації по ним особи, що їх залишила і залишені середнім пальцем лівої руки ОСОБА_11 ;

- висновком експерта № 72 від 26.01.2018 року, яким встановлено, що кров трупа ОСОБА_13 належить до групи Ва за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 76 від 30.01.2018 року, згідно якого кров ОСОБА_11 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0;

-висновком експерта №14 від 01.02.2018 року, яким встановлено, що при судово-медичній експертизі змивів з сокири, а саме правої бокової поверхні головки та правої бокової поверхні клина знайдена кров людини, статеву належність крові встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдено антиген В ізосерологічної системи АВ0;

- висновком експерта № 49 від 02.02.2018 року, згідно якого на светрі та лівому кросівку підозрюваного ОСОБА_11 знайдено сліди крові людини. Дана кров може належати потерпілому ОСОБА_13 , і не може належати підозрюваному ОСОБА_11

- протоколом слідчого експерименту від 13.02.2018 року, з якого вбачається як ОСОБА_9 показала та розповіла про обставини , за яких було ОСОБА_11 нанесено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13

- висновком експерта № 04-1 від 23.02.2018 року відповідно до якого, не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень, що малися на трупі ОСОБА_13 при обставинах , вказаних свідком ОСОБА_9 на відео слідчого експерименту від 13.02.2018 року ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2018 року, за участю свідка ОСОБА_17 , в якому зазначено, що останній розповів та показав всі обставини , при яких ОСОБА_11 наносив удари потерпілому ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 04-2 від 23.02.2018 року, відповідно до якого не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень, що малися на трупі ОСОБА_13 при обставинах вказаних свідком ОСОБА_17 на відео слідчого експерименту від 13.02.2018 року;

- висновком щодо результатів медичного оглядів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яким встановлено, що о 14 год. 25 хв. 16.01.2018 року ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння не перебував;

- протоколом слідчого експерименту від 29.01.2018 року за участю ОСОБА_11 , з якого убачається , що обвинувачений розповів та показав про всі обставини , за яких ним було спричинено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 04-3 від 23.02.2018 року, згідно якого , не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень, що малися на трупі ОСОБА_13 при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_11 на відео слідчого експерименту від 13.02.2018 року;

- висновком спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 06.02.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_11 страждає психічно поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками, лікування не потребує, потребує профнагляду нарколога;

- висновком судово-психіатричного експерта №46, з якого убачається , що ОСОБА_11 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_11 слід вважати осудним. В даний час ОСОБА_11 психічним захворюванням не страждає.

Наведені вище та дослідженні судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_11 інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень. Вказані докази стороною захисту не поставлено під сумнів вагомими доказами та доводами.

Оцінивши у своїй сукупності вищевикладені докази у кримінальному провадженні з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку між собою, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_11 за ч.2 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя та здоров`я в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Із вказаним висновком суду погоджується і колегія суддів.

Доводи сторони захисту, про те, що висновки суду у доведеності винуватості ОСОБА_31 за ч.2 ст. 121 КК України не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими судом першої інстанції вищевказаними письмовими доказами.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені покази та досліджені письмові докази у справі повною мірою спростовують позицію захисника та обвинуваченого ОСОБА_11 , щодо недоведеності винуватості останнього у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, і вважає таку позицію, як обраний спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності.

Стосовно доводів захисника, що покази потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_17 , експерта ОСОБА_19 судом першої інстанції викладено неповно чи якимось чином перекручені , то такі доводи є безпідставними, оскільки як убачається з технічного носія інформації, на якому зафіксований звукозапис з показами вказаних осіб, то надані вказаними особами свідчення за своєю суттю відповідають їх показам викладених у мотивувальній частині судового рішення. А отже, вказані доводи захисника є безпідставними.

Також , колегія суддів зазначає наступне. Так, потерпіла ОСОБА_9 показала суду, що удари потерпілому ОСОБА_13 почав ОСОБА_11 наносити близько 20-21 години. Удари наносив близько 40 хвилин. Свідок ОСОБА_17 повідомляв суду, що сварка між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 розпочалася близько 24 години. Сварка переросла в бійку. Свідок ОСОБА_25 , наданих нею в суді першої інстанції вбачається, що вона чула чи то до 24.00 години чи то після було чути, як бились, сильний стукіт наче б то молотком, голоси впізнати не можна було. Тобто дані особи вказують, що побиття потерпілого ОСОБА_11 відбувалося приблизно о 24.00 годині. Також, ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснював, що бив ОСОБА_13 приблизно о 24 годині.

Разом з цим, як убачається з вироку та звукозапису судового засідання, свідок ОСОБА_14 повідомила суд, що прокинулась від криків та сварки, близько 01 години. Свідок ОСОБА_16 точного часу криків та гупання за стіною, тобто у мешканні ОСОБА_9 , не може вказати. Також, свідок ОСОБА_15 зазначала що о 03.00 годині чула гупання десь у будинку, проте, чи лунали вказані звуки з квартири ОСОБА_32 вона не знає.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо невідповідності часу вчинення злочину, у зв`язку з тим, що свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вказують на бійку між другою та третьою годиною ночі, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Вказані особи зазначали в суді перщої інстанції про гучні звуки , які лунали десь у будинку. Проте, вказані свідки чітко не вказують на бійку в період часу після 24 години ночі. А тому, вищевказані доводи захисника є необґрунтованими та безпідставними.

Необґрунтованими також, на думку колегії суддів є посилання в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого на те, що потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_17 надали різні показання щодо механізму нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 з таких підстав.

Відповідно до показів потерпілої ОСОБА_33 в суді першої інстанції убачається, що ОСОБА_11 наніс спочатку два удари по обличчю ОСОБА_13 , потім взяв за грудки і скинув його на підлогу, потім розбив об нього стілець. Взяв сокиру, але ОСОБА_17 сокиру забрав. Тому ОСОБА_11 взяв ніжки від стільчика, який розломив і перебив їх всі на ньому. Крім того, ОСОБА_11 наносив удари по обличчю ОСОБА_13 кросівкою, а потім двічі стрибнув на грудну клітину. ОСОБА_13 лежав на підлозі. Скільки ударів було нанесено ОСОБА_11 точно сказати не може. Удари було нанесено ніжкою від стільця, кросівком по обличчю. А потім ОСОБА_11 стрибав на ньому, коли ОСОБА_13 втратив свідомість, агресія ОСОБА_11 пройшла.

Свідок ОСОБА_17 надав покази про те, що удари потерпілому ОСОБА_34 наносив по всьому тілу. Спочатку ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_13 в голову, від удару той впав на підлогу, він продовжив наносити удари ногами, руками та стільцем. Стілець від ударів об ОСОБА_13 розсипався, після чого ОСОБА_11 взяв ніжку від стільця та продовжив наносити удари. Також, удари було обвинуваченим нанесено обухом від сокири по голові ОСОБА_13 та по тілу, а потім по ногах. Коли він вихопив у обвинуваченого сокиру, то ОСОБА_11 продовжив наносити удари ОСОБА_13 ніжкою від стільця.

Згідно висновку експерта № 04-1 від 23.02.2018 року, можливість виникнення тілесних ушкоджень, що малися на трупі ОСОБА_13 при обставинах вказаних свідком ОСОБА_9 на відео слідчого експерименту від 13.02.2018 року не виключається. Відповідно до висновку експерта № 04-2 від 23.02.2018 року, можливість виникнення тілесних ушкоджень, що малися на трупі ОСОБА_13 при обставинах вказаних свідком ОСОБА_17 на відео слідчого експерименту від 13.02.2018 року, не виключається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що покази потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_17 щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 різняться, є безпідставними, оскільки в цілому вказані особи вказують на кількість, локалізацію та механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , який наносив численні удари потерпілому за допомогою сокири та стільця, а у подальшому ніжками від стільця діючи умисно цілеспрямовано з метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Також, помилковими є доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд зазначив у вироку, що обвинувачений ОСОБА_11 танцював на тілі потерпілого, оскільки таких даних у мотивувальній частині вироку колегією суддів не встановлено.

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не надав обвинуваченому можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. Оскільки, як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_11 заявлене ним у підготовчому судовому засіданні 14.03.2018 року , надав останньому можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження. 30.05.2018 року, обвинувачений ОСОБА_11 знову заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке судом було задоволено та надано ОСОБА_11 час на ознайомлення. 06.06.2018 року в судовому засіданні знову за клопотанням ОСОБА_11 останньому суд надав додатковий час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Згідно акту , складеного судовим розпорядником Маловисківського районного суду Кіровоградської області, обвинувачений ОСОБА_11 06.06.2018 року, відмовився від ознайомлення з матеріалами провадження у зв`язку з відсутністю необхідних йому умов, тощо.(Т.2 а.п. 109).

Отже, суд першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_11 за його клопотанням надав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Крім того, відповідно до журналу судового засідання від 11.06.2018 року, обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що з матеріалами кримінального провадження ознайомився (Т.2 а.п. 119).

Отже доводи сторони захисту про порушення права на захист ОСОБА_11 у зв`язку з тим, що він не був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження є безпідставними а не ґрунтуються на доказах у кримінальному провадженні.

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи, що на думку сторони захисту є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_11 , то колегія суддів зазначає таке.

Ухвалою районного суду від 28 листопада 2018 року суд відмовив в задоволенні клопотання захисника про призначення судово-медичної експертизи. Обґрунтовуючи відмову у призначенні судово-медичної експертизи суд зазначив, що відповідно до висновку експерта № 04 від 19.02.2018 року, даний висновок містить інформацію щодо причин та часу смерті потерпілого, тілесних ушкоджень що малися на його тілі, їх кількості, локалізації, механізму утворення, ступеня тяжкості, причинного зв`язку зі смертю потерпілого, а також щодо індивідуальних ознак знаряддя нанесення тілесних ушкоджень. Вказаний висновок експерта носить виключний характер щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого та причинно - наслідковий зв`язок між ушкодженнями та смертю потерпілого. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , підтвердив правильність висновків даної експертизи та чітко відповів на всі поставленні питання, в тому числі щодо ознак предмета , яким було нанесено тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , та щодо механізму утворення тілесних ушкоджень. Також, в матеріалах кримінального провадження наявні висновки експерта за № 04-1 від 23.02.2018 року, № 04-2 від 23.02.2018 року та № 04-3 від 23.02.2018 року, відповідно до яких можливість виникнення тілесних ушкоджень, що малися на тілі потерпілого ОСОБА_13 при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_11 , під час слідчого експерименту за його участі, при обставинах вказаних потерпілою ОСОБА_9 під час слідчого експерименту за її участі та свідка ОСОБА_17 даних ним під час слідчого експерименту, не виключається.

Окрім того, зазначив, що розбіжності в показаннях свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , обвинуваченого суд буде оцінювати у сукупності із зібраними доказами під час прийняття процесуального рішення.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив захиснику у задоволенні його клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до висновку експерта № 04 від 19.02.2018 року, смерть гр. ОСОБА_13 настала від тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер зліва та справа, розривом нижньої долі правої легені та масивною крововтратою, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу, даними судово-гістологічного дослідження. На трупі ОСОБА_13 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: тупа травма грудної клітки-множинні синці грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, множинні переломи ребер зліва 6,7 без ушкодження пристінкової плеври та справа 4,5,6 без ушкодження пристінкової плеври та 6,7,8 з ушкодженням пристінкової плеври з крововиливами в м`які тканини навколо переломів, розрив нижньої долі правої легені, крововиливи в легеневу тканину та в праву плевральну порожнину: множинні рани, садна та синці в ділянці голови, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок живота. Тілесні ушкодження у вигляді «тупа травма грудної клітки-множинні синці грудної клітки, крововиливи в м`які тканини грудної клітки, множинні переломи ребер зліва 6,7 без ушкодження пристінкової плеври та справа 4,5,6 без ушкодження пристінкової плеври та 6,7,8 з ушкодженням пристінкової плеври з крововиливами в м`які тканини навколо переломів, розрив нижньої долі правої легені, крововиливи в легеневу тканину та в праву плевральну порожнину» виникли від множинних травматичних дій тупого предмету, не більше як за 12 годин до моменту настання смерті і у живих осіб мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Знаходяться в прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , що розрив легені потерпілого стався по задній поверхні нижньої долі правої легені та кров у бронхи потрапила з легеневої тканини, проте він не наносив удари потерпілому по спині та свідки не вказують про нанесення ним ударів ОСОБА_13 по спині є безпідставними, оскільки відповідно до висновку експерта № 04 від 19.02.2018 року, тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 виникли від множинних травматичних дій тупого предмету, що за обставин встановлених в суді першої інстанції повністю доводять винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Доводи обвинуваченого, що під час досудового слідства було порушено його право на захист. Рос кільки він заявляв слідчому, що відмовляється від послуг захисника адвоката ОСОБА_23 , оскільки він неналежним чином здійснював його захист є необґрунтованими, оскільки не підтверджені об`єктивними доказами у кримінальному провадженні, а тому не приймаються до уваги , оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження заяву про відмову від захисника ОСОБА_23 обвинувачений подав лише під час судового розгляду.

Інші апеляційні доводи обвинуваченого, також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки не підтверджені належними доказами, а тому не можуть бути прийнятими до уваги судом апеляційної інстанції.

Апеляційні доводи захисника, що відсутнє документальне підтвердження того, що ОСОБА_11 на час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів не приймає до уваги. Так сам обвинувачений ОСОБА_11 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та ОСОБА_26 в суді першої інстанції пояснили суду, що 15 січня 2019 року вони протягом усього дня та у вечері вживали алкогольні напої

Апеляційні доводи захисника про безпідставне, необґрунтоване, без вмотивованого клопотання прокурора - продовження судом першої строків тримання під вартою ОСОБА_11 не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого, юридичної кваліфікації його дій та не є підставою для зміни або скасування судового рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні доводи сторони захисту, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеним.

Також, позиція обвинуваченого ОСОБА_11 про скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду через не підтвердження висновків суду, дослідженим доказам, то колегія суддів відмічає, що ці обставини в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, зазначених у ст. 415 КПК України не входять.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії невеликої тяжкості та тяжкого, особу ОСОБА_11 який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, але наразі є особою, що не має судимості, однак, належних висновків не зробив, вину у вчиненні злочинів визнав частково, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, страждає психічно поведінковими розлади внаслідок вживання алкоголю, за місцем проживання компроментуючими матеріалами міська рада відносно його особи не володіє, не працює, тобто постійного заробітку не має, не одружений, дітей на утриманні не має, під час проходження військової служби наказом від 08.01.2015 року був звільнений з військової служби в запас у зв`язку з обвинувальним вироком суду.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд першої інстанції відніс скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, тяжкі наслідки завдані злочином.

Врахувавши думку потерпілих, які просили призначити суворе покарання пов`язане з позбавленням ОСОБА_11 волі, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 121 КК України, за ст. 125 КК України у виді громадських робіт, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Отже, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_11 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 125 ч. 2 ст. 121 КК України за своїм видом і розміром відповідає меті покарання, засадам його призначення, є не тільки обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, але й є справедливим.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, так як до того ж вважає, що запропоноване в апеляції прокурором нове покарання, яке на один рік більше ніж призначив суд першої інстанції, не може підставою для твердження, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, явно несправедливе через м`якість.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, а тому вирок суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2019 року стосовно ОСОБА_11 - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4