ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2351/19 Справа № 207/1749/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши 13 вересня 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро матеріали кримінальних проваджень № 0001798 від 18.11.2016 року та № 0000016 від 04.01.2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, безпартійного, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей немає, відомості про відношення до військової служби в матеріалах провадження відсутні, військовий квиток не вилучався, офіційно не працював, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебував, проживав у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 31.03.2010 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.3 ст.185, ст..69 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 04.04.2012 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ст..71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 29.07.2015 року по відбуттю строку покарання.
- 14.06.2016 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, з застосуванням ст..ст.75,76 КК України, до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 років та покладенням обов`язків, передбачених ст..76КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України, та призначено покарання за вчинені злочини у вигляді позбавлення волі: за ч.2 ст.185 КК України на строк 3 роки; за ч.3 ст.185 КК України на строк 4 роки; за ч.2 ст.186 КК України на строк 5 років; за ч.3 ст.186 КК України на строк 5 років 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5(п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно зі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.06.2016 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 (п`яти) років семи місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 08 червня 2017 року по день ухвалення вироку, 20 березня 2019 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 в порядку відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 - 14 .000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_11 12.485 грн., на користь потерпілого ОСОБА_12 -600 грн., на користь потерпілих ОСОБА_13 3000 грн., ОСОБА_14 5200 грн., ОСОБА_15 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 943 гривні, ОСОБА_16 4700грн.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягнуто з ОСОБА_7 у прибуток держави витрати за залучення експертів на досудовому слідстві у розмірі 703,68 грн., 351,84 грн., 99.00 грн., 198,00 грн., 99 грн.
Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог закону.
Цим вироком, дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло; за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно, а його дії правильно повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України; за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного, повторного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло; за ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, останній раз 14.06.2016року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Однак, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку скоїв нові корисливі кримінальні правопорушення при наступних обставинах.
Повторно, 18.11.2016, приблизно о 04 год. 10 хв., ОСОБА_7 знаходився біля будинку № 28 по вул. 8-го Березня, у м. Кам`янське, де помітив, що в одному з вікон на першому поверсі будинку увімкнувся планшет. Після чого, у ОСОБА_7 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, ОСОБА_7 за допомогою принесеної з собою драбини піднявся до вікна квартири АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_14 , та за допомогою знайденого на місці події каменю, розбив віконне скло. Після чого, через отвір у вікні незаконно проник у приміщення квартири, та, не звертаючи уваги на вимогу потерпілої ОСОБА_14 , припинити свої протиправні дії та не чіпати її майно, ОСОБА_7 відкрито, із корисливих намірів, викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_14 , а саме: планшет марки «Lenovo» моделі «A 5500-H», вартість якого станом на 18.11.2016, згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 6/12.1/2334 від 02.12.2016, становила 2 550, 00 грн. з карту пам`яті, яка знаходилися в планшеті, об`ємом 16 ГБ.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Повторно, 28.03.2017, о 14 год. 28 хв., ОСОБА_7 , знаходився у приміщені магазину «Будматеріали», розташованого за адресою: м. Кам`янське, проспект Аношкіна, 126/12, де побачив кабель ШВВП 2х2,5 Вега довжиною 82 м у мотку. Після чого, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, із корисливих мотивів, викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_15 , а саме кабель ШВВП 2х2,5, Вега 82 метри, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1820-17 від 19.04.2017 складала 785 грн. 83 коп. без ПДВ.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Повторно, 24.04.2017, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 35 по вул. Медичній, у м. Кам`янське, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше йому незнайомої ОСОБА_16 . Реалізуючи свій умисел, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, ОСОБА_7 шляхом ривку вирвав з лівої руки потерпілої мобільний телефон «SonyEricsson LT 15i», тобто відкрито викрав майно ОСОБА_16 , а саме: мобільний телефон «SonyEricsson LT 15i», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 2687-17 від 20.06.2017 складала 1660 грн. 50 коп.,з сімкарту оператора мобільного зв`язку «Київстар», карту пам`яті на мобільний телефон, силіконовий чохол для мобільного телефону, які матеріальної цінності для потерпілої не представляли.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.
У період часу з 29.12.2016 року по 04.01.2017 року, (більш точний під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, прийшов до будинку АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на 4-й поверх зазначеного будинку та шляхом пошкодження вікна, протиправно проник до квартири АДРЕСА_4 ,зазначеного будинку, в якій проживає ОСОБА_9 . Із квартири таємно викрав, наступне майно, що належить потерпілому, а саме:
- 4 комплекти постільної білизни;
- телевізор «Соні» ;
- чоловічу дублянку;
- хрустальний сервіз, який матеріальної цінності для потерпілого не представляють;
- риболовні чоботи, матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
- 200 штук електричних лампочок 60 ват, матеріальної цінності для потерпілого не представляють;
- перфоратор, матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
- мисливські ножі у кількості 2-х штук, матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
- розкладушку, матеріальної цінності для потерпілого не представляє;
- DVD програвач «BBK DV 514 SI», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 14/12.1/61 від 18.01.2017 становить 313,33 коп.;
- швейну машинку «Чайка 142 М», вартість якої згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 14/12.1/61 від 18.01.2017 становила 700,00 грн.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1013 грн. 33 коп.
Повторно, 31.01.2017, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію вищезазначеного домоволодіння, після чого, шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 105», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 3164-17 від 11.07.2017року становила 329 грн., що належить потерпілому ОСОБА_17 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Повторно, 27.04.2017, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходився біля магазину «Велес», який розташований по проспекту Свободи, буд. № 79, у м.Кам`янське. Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше йому незнайомої неповнолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій умисел, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, ОСОБА_7 шляхом ривку вирвав з рук неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 мобільний телефон Samsung j110h, придбаний 05.03.2016 року, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 3161-17 від 11.07.2017 становить 1724 грн., тобто відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_19 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.
Повторно, 03.05.2017, приблизно о 17 год. 50 хв., ОСОБА_7 , знаходився в районі гаражів, які розташовані біля будинку АДРЕСА_6 . Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше йому незнайомої ОСОБА_11 . Реалізуючи свій умисел, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, ОСОБА_7 шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок 585 проби, вагою 11,56 г, якірного плетіння, довжиною 50 см, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 3157-17 від 11.07.2017 становила 12485 грн.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 змінити вирок та зменшити йому строк призначеного покарання; застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування зазначає, що вважає вирок суду першої інстанції занадто суворим та такий, що не відповідає ані особі обвинуваченого ані тяжкості вчиненого злочину.
Також обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що судом не в повному обсязі враховані обставини, які пом`якшують покарання, а саме не враховано те, що на його утриманні знаходиться мати, яка є інвалідом другої групи; позитивна характеристика за місцем проживання; те, що ОСОБА_7 було частково відшкодував потерпілим спричинену шкоду; повністю сприяв досудовому розслідуванню.
В апеляційну скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в частині вирішення питання щодо речових доказів.
Резолютивну частину вироку в частині вирішення питання щодо речових доказів викласти в наступній редакції: речовий доказ накладний сувальдний замок, який зберігається у Південному ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 .
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції під час судового розгляду не взято до уваги те, що вказаний речовий доказ в ході досудового розслідування був вилучений під час огляду місця події з квартири потерпілого ОСОБА_9 та належить останньому, у зв`язку з чим, суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, зокрема щодо якнайшвидшого повернення володільцю речового доказу, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Обвинувачений та його захисник підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, скаргу прокурора залишити без задоволення.
Потерпілий залишив вирішення питання про задоволення поданих апеляційних скарг на розсуд суду.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, доведеність його вини в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядаються.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необхідності призначення йому більш м`якого покарання, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації.
Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_7 враховано ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працював, у шлюбі не перебував, неповнолітніх дітей не має,
Крім того, суд взяв до уваги щире каяття обвинуваченого і визнав це обставиною, що пом`якшує покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Повною мірою врахувавши всі вказані обставини та особу винного, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованих йому злочинів з застосуванням до останнього положень ч. 1 ст. 70, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України.
Підстав для призначення більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає, та підстав вважати таке покарання несправедливим унаслідок суворості немає.
Що стосується доводів у апеляційній скарзі прокурора про неправильне вирішення судом питання про речові докази, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 100, ч. 4 ст. 374 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 КПК України.
У резолютивний частині вироку зазначається, у тому числі, рішення суду щодо речових доказів.
Вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Як вбачається із резолютивної частини вироку, речовий доказ накладний сувальдний замок, який зберігається у Південному ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, підлягає знищенню.
Однак судом першої інстанції не взято до уваги те, що вказаний речовий доказ в ході досудового розслідування був вилучений під час огляду місця події з квартири потерпілого ОСОБА_9 та належить останньому.
Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задовольнити апеляційну скаргу прокурора та змінити вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.03.2019 року в частині вирішення питання щодо речових доказів, а саме щодо знищення накладного сувальдного замку, який зберігається у Південному ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки вказаний речовий доказ підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_9 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ч. 5 ст. 72 КК України, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який … застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчиняв злочини, за які його визнано винуватим 14.06.2016 року, 18.11.2016 року, 28.03.2017 року, 24.04.2017 року, з 29.12.2016 року по 04.01.2017 року, 31.01.2017 року, 27.04.2017 року, 03.05.2017 року. ОСОБА_7 було затримано 08 червня 2017 року і на день апеляційного розгляду (13 вересня 2019 року) він тримався під вартою, тобто строк його попереднього ув`язнення триває з 08 червня 2017 року до 13 вересня 2019 року, включно.
Згідно з висновком, викладеним у п. 105 згаданої постанови Великої Палати Верховного Суду, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
У зв`язку з цим, виходячи з положень ч. 6 ст. 13 Закону № 1402-VIII та враховуючи вказаний вище висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду, апеляційний суд вважає необхідним на підставі зазначених норм закону зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання та до набрання вироком суду першої інстанції законної сили, а саме, з 08 червня 2017 року (з моменту затримання) по 13 вересня 2019 року (день набрання вироку законної сили) включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08 червня 2017 року до 13 вересня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 100 КПК України, речовий доказ по справі, а саме: накладний сувальдний замок, який зберігається у Південному ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 .
В решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4