ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2010/19 Справа № 201/1893/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХ В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хмельове Кіровоградської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2019 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 червня 2019 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на порушення обвинуваченим обов`язків, покладених на нього ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а так само й обов`язків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроб обвинуваченого ухилитись від явки до суду.
В апеляційні скарзі обвинувачений просить ухвалу скасувати, як незаконну та таку, що має ознаки злочину, передбаченого ст. 373 КПК України.
У судові засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив.
За таких обставин, з огляду на те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища, а також зважаючи на те, що 25 липня 2019 року ОСОБА_5 з-під варти звільнено, колегія суддів вважає за можливе розглянути провадження у його відсутність.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який апеляційну скаргу ОСОБА_5 підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження № 201/1893/14-к, 26 квітня 2019 в судовому засіданні Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про необхідність застосування цього запобіжного
заходу, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість його застосування. Судом встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованою, а процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, - такими, що об`єктивно існують.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та належно з`ясував обставини, якими це зумовлено.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на час прийняття судового рішення та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Вирішуючи питання застосування запобіжного заходу суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, раніше від слідства ухилявся, постійного місця проживання не має, та відповідно наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Всі викладені обвинуваченим апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при ухваленні оскаржуваного рішення і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими і оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2019 року про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в кассаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4