УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001822 внесеного до ЄРДР 27.08.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, росіянин, громадянин України, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29.08.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001822 від 27.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в період часу з 15 год. 25 хв. по 16 год. 20 хв. 27.08.2019 ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вироком Вінницьким міським судом Вінницької області від 27.06.2018, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, проник до приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_4 почав обшукувати приміщення квартири. В ході вказаного обшуку в одній з кімнат ОСОБА_4 виявив портативну USB колонку синьо-білого кольору виробника «Made in China» невстановленої вартості та зв`язку ключів невстановленої вартості, які поклав всередину заздалегідь принесеного із собою рюкзака. В подальшому, в іншій кімнаті в шафі ОСОБА_4 виявив пакет з грошовими коштами в сумі 4 тис. грн. та жіночу білизну. Однак, у цей час до приміщення квартири повернулася потерпіла ОСОБА_7 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 та сусідом ОСОБА_9 , які застали ОСОБА_4 при вчиненні злочину.

Розуміючи, що його дії носять відкритий характер, ОСОБА_4 їх не припинив і, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незважаючи на вимоги потерпілої та сторонніх осіб залишатися на місці, діючи умисно, утримуючи при собі у рюкзаку чуже майно, а саме портативну USB колонку синьо-білого кольору виробника «Made in China» та зв`язку ключів, що належать ОСОБА_7 , вийшов з квартири в тамбур та застосував до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 насильство, небезпечне для здоров`я особи, а саме розпилив їм обом в обличчя наявний при собі газовий балончик марки «Кобра», після чого ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину.

Однак, в подальшому ОСОБА_4 був затриманий на вулиці біля входу в під`їзд № 4, багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Литвиненка, 23, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які, незважаючи на застосоване насильство, переслідували ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_7 заподіяно матеріальної шкоди на невстановлену суму вартості портативної USB колонки синьо-білого кольору виробника «Made in China» та зв`язки ключів, а також попереджено заподіяння матеріальної шкоди на суму 4 тис. грн. та невстановлену суму вартості жіночої білизни.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникнення у житло.

За підозрою у скоєнні даного злочину в порядку ст. 208 КПК України о 16.20 год. 27.08.2019 затримано:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, росіянина, громадянина України, одруженого, на даний час тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 03.12.1999 Ленінським районним судом м. Вінниці, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК України (редакції 1960 року), вид покарання: позбавлення волі на строк 3 роки; 07.05.2002 Ленінським районним судом м. Вінниці, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (редакції 2001 року), вид покарання: позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 27.01.2004 Замостянським районним судом м. Вінниці, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (редакції 2001 року), вид покарання: обмеження волі на строк 2 роки; 30.11.2005 Ленінським районним судом м. Вінниці, за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (редакції 2001 року), вид покарання: позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; 01.04.2010, Староміським районним судом м. Вінниці, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (редакції 2001 року), вид покарання: позбавлення волі на строк 4 роки; 05.12.2016 Шевченківський районний суд м. Києва ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки; 27.06.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України (редакції 2001 року) до позбавлення волі на строк 5 років.

Звільнений 08.11.2018 зі Стрижавської ВК по відбуттю строку покарання.

ОСОБА_4 28.08.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникнення у житло.

Обґрунтованість підозри та винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому діянні підтверджується наступними доказами:

заявою ОСОБА_7 про скоєне кримінальне правопорушення;

показами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

протоколом огляду місця події;

протоколом затримання;

протоколом пред`явлення речей для впізнання;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, який відноситься до особливо тяжкого злочину.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Підставою вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те що останній підтримує тісні зв`язки з особами з числа раніше судимих, які можуть відповідно надавати йому тимчасове помешкання для переховування, а також переховувати його та надавати засоби для переміщення.

Крім цього, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення злочинів корисливого характеру. На даний час ОСОБА_4 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру являється засобом для існування останнього і тому перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також, в ході досудового слідства здобута інформація про можливу причетність ОСОБА_4 ще до 4-х епізодів злочинної діяльності.

Існуючі ж соціально стримуючі фактори як то дружина, дитина, постійне місце проживання не забезпечують його належну суспільну поведінку та не є перешкодою для вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню на підозрюваного ОСОБА_4 покладених обов`язків.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків.

Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.

Також, слід зазначити Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення, як виключну міру.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 КПК України прошу не визначати йому розмір застави.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 184, 185, 194 КПК України, за наведених підстав слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, має постійне місце проживання.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також особливу зухвалість кримінального правопорушення по якому оголошено підозру, внаслідок якого настали тяжкі наслідки, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 16 години 20 хвилин 25 жовтня 2019 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 25 жовтня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя