Ухвала

08 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 426/1266/18

провадження № 51-5566ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року,
в с т а н о в и в :
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить вимогу про зміну вказаного судового рішення.
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 10 травня 2018 року вирок щодо ОСОБА_4 приведено відповідно до законодавства України.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України (далі КК України) в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року засудженому зараховано

у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2016 року

по 20 квітня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року вказану ухвалу суду змінено. Зараховано додатково у строк відбування покарання засудженого ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII

від 26 листопада 2015 року) строк його попереднього ув`язнення, а саме з 21 квітня 2017 року по 11 травня 2017 року. У решті вирок залишено без змін.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.
Правову позицію з цього питання сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року (провадження №13-38кс18), згідно з якою кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України). Відповідно до

п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Таким чином, після завершення стадії касаційного оскарження вироку суду всі наступні питання, які виникають у зв`язку з його виконанням, вирішуються в порядку Розділу VIII «Виконання судових рішень» цього Кодексу, яким передбачено лише апеляційний порядок оскарження судових рішень.
Отже, зазначене судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3