Ухвала

Іменем України

30 липня 2019 р.

м. Київ

справа №688/2174/18

провадження № 51-3780ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

У касаційній скарзі, як убачається з її змісту, представник потерпілого порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що, відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас, скаржник, посилаючись на доводи в касаційній скарзі, не враховує, що в силу статей 433, 438 КПК, зазначені підстави не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Всупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону, з касаційної скарги представника потерпілого, неможливо зрозуміти, яких порушень допустився суд першої інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом, відповідно до ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК.

Тобто, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Водночас, скаржник не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу представника потерпілого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд,

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 , залишити без руху та надати скаржнику сім днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3