Дата документу 22.05.2019 Справа № 310/2568/19
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/413/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/2568/19Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, тобто до 10 червня 2019 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 та свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; носити електронний засіб контролю.

Згідно зі змістом судового рішення, 10.04.2019 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Бердянського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 07.04.2019 року приблизно о 23 годині 00 хвилин в темну пору доби в с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області водій ОСОБА_8 в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним легковим автомобілем «Ford Sierra» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався проїзною частиною вул. Центральної з боку вул. Матросова в напрямку вул. Пушкіна.

В цей же час біля правого краю проїзної частини (за напрямком руху транспортного засобу) знаходилися пішоходи ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Під час руху в районі будинку №26 та зближення з пішоходами водій ОСОБА_8 внаслідок впливу алкогольного сп`яніння, зниження уваги, швидкості реакції та неадекватного сприйняття дорожньої обстановки, порушивши вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, змінив напрямок свого руху праворуч, не переконавшись перед початком зміни напрямку руху в безпеці своїх дій, внаслідок чого скоїв наїзд на пішоходів, після чого всупереч встановленим правилам дорожнього руху України залишив місце ДТП.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, з якими її було доставлено до КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання».

Згідно довідки №147 КУ БМР «БТМО» ОСОБА_11 була доставлена до травмпункту о 00 годин 20 хвилин 08.04.2019 з діагнозом: «ЗЧМТ; забій головного мозку; перелам нижньої третини правої стегнової кістки; верхньої третини великогомілкової кістки; різані рани обличчя», що відповідно до довідки-бесіди з завідуючим Бердянським міжрайонним відділенням СМЕ ОСОБА_14 при підтвердженні об`єктивними даними можуть бути кваліфіковані як тяжкі тілесні ушкодження згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке в силу ст.12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує та вільно пересуваючись по території України, підозрюваний зможе почати переховуватись від органів досудового розслідування, що в свою чергу унеможливить подальше його проведення, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України

Крім того, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 , застосовуючи погрози, насильство, або будь-яким іншим шляхом зможе схилити свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілу ОСОБА_11 до надання ними неправдивих показань, що є ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та наявність ризиків, але застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному випадку не доцільно, а запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, встановивши заборону залишення житла цілодобово, це є достатнім і таким, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також необхідним для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність і негативно вплинути на хід досудового розслідування та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчим суддею не враховано, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує покарання, а також вказує на умисне порушення правил дорожнього руху, ще до ДТП. Також не було враховано, що після ДТП ОСОБА_8 зник з місця злочину, чим ускладнив надання медичної допомоги потерпілій ОСОБА_11 , а також встановлення обставин ДТП.

Крім того, після розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 виникли нові обставини, які впливають на можливість обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпіла ОСОБА_11 померла в лікарні від травм, отриманих під час ДТП.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя постановляючи ухвалу прийшов до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, проте на переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п.1, 3 ст.177 КПК України, на наявність яких, міститься посилання в клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена кримінальним процесуальним кодексом.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке йому загрожує, даних про особу підозрюваного, який провину свою у вчиненні злочину визнав, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, має на утриманні двох малолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, обставини досудового розслідування, бажання підозрюваного відшкодувати шкоду, спричинену вчиненням злочину, останній надав копії чеків на отримання медикаментів, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий суддя, керуючись дискреційними повноваженнями, прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Що стосується доводів прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, то вони в більшій мірі є аналогічними тим, які були зазначені в клопотанні слідчого. Слідчим суддею їм була дана належна оцінка, з якою фактично не погоджується апелянт. Натомість, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді, на відміну від доводів прокурора, є правильними, вмотивованими і обґрунтованими.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, наслідки, які настали, та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст.177 КПК України, потребу позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії»).

Не впливає на правильність висновку слідчого судді і доводи прокурора про настання смерті, оскільки на момент розгляду клопотання слідчого, такої обставини не існувало, а слідчий суддя виходив виключного з обставин встановлених в ході розгляду зазначеного клопотання.

Колегія суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, погоджується з можливістю існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленому ризику.

Що стосується існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості незаконного впливу на потерпілу та свідків, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначеного ризику, що підозрюваний здійснював спроби впливу на потерпілу та свідків.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу і належним чином вмотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки, вказуючи про наявність ризиків, слідчий не навів будь-яких переконливих доводів щодо їх існування, обставини, викладені в клопотанні слідчого, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України є лише припущеннями, які жодним чином не підтверджені.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, тобто до 10 червня 2019 року, - без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4