ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2019 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №0001339 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м. Харкова, одруженої, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєні злочину передбаченого ч.5 ст. 27 , ч.2 ст. 205-1 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 восени 2016 року (точну дату не встановлено), перебуваючи у м. Харкові, в районі вул. Пушкінська, зустрілася із раніше незнайомим чоловіком (матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження), який запропонував підзаробити та зазначив, що для цього необхідно підписати документи та надати свій паспорт і картку фізичної особи-платника податків задля утворення підприємства - юридичної особи, без мети здійснення фактичної господарської діяльності вказаним підприємством.
Тоді ж восени 2016 року (точну дату не встановлено), перебуваючи у місті Харкові поблизу станції метро «Пушкінська» ОСОБА_5 зустрілась з раніше невідомим чоловіком, котрий запропонував їй за грошову винагороду в сумі 5000 гривень щомісячно стати формальним засновником та директором підприємства, до фінансово-бухгалтерської діяльності якого вона не матиме жодного відношення, та яке буде створене, з метою проведення фіктивних безтоварних операцій.
Обміркувавши вищевказану пропозицію та усвідомивши протиправний характер запропонованих йому дій, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 перебуваючи у офісі за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 67, погодилася та надала невідомому чоловіку фотокопію паспорта громадянина України на своє ім`я (серії НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 07.07.2016) та фотокопію картки фізичної особи-платника податків № НОМЕР_2 , на підставі яких невстановленою особою виготовлено: договір купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Фламентос» (далі по тексту - ТОВ «Фламентос») від 09.11.2016, згідно якого ОСОБА_5 придбала у ПП «ВІП Комерс» частку розміром 90% у статутному капіталі ТОВ «Фламентос», в який були внесені неправдиві відомості, щодо внесення частки до статутного капіталу ОСОБА_5 ; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Фламентос» від 09.11.2016 згідно якого ОСОБА_5 придбала у ПП «Нова Комерц» частку розміром 10% у статутному капіталі ТОВ «Фламентос», в який були внесені неправдиві відомості, щодо внесення частки до статутного капіталу ОСОБА_5 .

В подальшому на підставі вказаних документів та на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фламентос» від 09.11.2016 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , до статуту ТОВ «Фламентос» невстановленими особами внесено неправдиві відомості з приводу розміру вкладів учасників ТОВ «Фламентос», а також мети та основних видів здійснення господарської діяльності вказаного підприємства, до діяльності якого ОСОБА_5 , відповідно до попередньої домовленості з невідомим чоловіком, не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю будуть займатись інші особи.

Окрім цього, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи 03.11.2016 у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_7 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підписав довіреність від свого імені, відповідно до якої уповноважує, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 бути представниками у відповідному уповноваженому органі реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності - в відділі з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань районних в місті Києві державних адміністрацій, в органах державної фіскальної служби, пенсійному фонді, фонді зайнятості, фонді соціального страхування, фонді страхування від нещасних випадків на виробництві, державної статистики, в нотаріальній конторі, з питань підписання та реєстрації установчих та інших документів стосовно будь-яких Товариств, підприємств, що зареєстровані в України, де ОСОБА_5 є/буде засновником (учасником, власником), а в подальшому за вказані вище дії відповідно до попередньої домовленості мала одержати від раніше невідомого чоловіка грошову винагороду в сумі 5000 гривень щомісячно.

На підставі вказаної довіреності гр. ОСОБА_8 10.11.2016 було подано до Комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» заяву про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «Фламентос», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис № від 10.11.2016.

Встановлено, що на час підписання вищевказаних документі ОСОБА_5 усвідомлювала, що шляхом засвідчення їх своїм підписом він всупереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями) та чинного кримінального законодавства України вносить завідомо неправдиві відомості в офіційні документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Фламентос», оскільки дійсних намірів створювати (шляхом придбання) вказане підприємство та відповідно виконувати зазначені у статуті мету і предмет діяльності підприємства він не мала, правами учасника підприємства не користувався, обов`язки учасника товариства не виконувала та жодного відношення до формування статутного капіталу підприємства вона також не мала.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.5 ст.27, ч. 2 ст. 205-1 КК України - пособництво невстановленим особам у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

До суду надана угода від 29 жовтня 2018 року про визнання винуватості, укладена між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченою, за участю її захисника, за змістом якої вони погодились, що обвинувачена беззастережно визнає вину та погодились, що обвинувачена понесе покарання за ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України у вигляді обмеження волі на строк 3 роки, без додаткового покарання , із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості .

У судовому засіданні обвинувачена винуватою у вчиненні злочину визнала, підтвердила, що угоду про визнання винуватості вона уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими. Просила затвердити зазначену угоду.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч.2 ст.205-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченої.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_12 та ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені злочину передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком 3 роки, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1