Справа № 301/860/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/4806/48/19 (ЄРДР від 11.03.2017 за № 00204 ) за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду від 29.08.2017 щодо нього.
Цим вироком:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боржавське, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 01.06.2016 Іршавським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік,

визнаний винуватим за ч.2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 частково приєднано не відбуте покарання за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2016 року і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та негайно взято його під варту в залі суду.
Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин. Так, у період часу з 28 лютого 2017 року по 01 березня 2017 року, знаходячись у маніпуляційному кабінеті травматологічного відділення Іршавської районної лікарні, яка розташована по вул.Комарова, 16, в м.Іршава, Закарпатської області, умисно, з корисливих спонукань, викрав тонометр марки «ТЕSРКО» темно синього кольору, вартістю гідно висновку експерта 375 грн. та фонендоскоп марки «GАММА», чорного кольору, вартістю згідно висновку експерта 129 грн., які належать ОСОБА_8 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 504 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що він не вчиняв вказаного кримінального правопорушення та вину визнав тільки з рекомендації захисника, для того, щоб призначене судом покарання було м`якше. Вважає призначене судом покарання занадто суворим. Також судом було порушено вимоги КПК України при визначенні обсягу дослідження доказів та порушеного його право на захист.

В запереченні на апеляційну скрагу прокурор ОСОБА_9 просить вирок залишити без зміни, вважає доводи апеляційної скарги необгрунтованими, вказує, що судом було вручено ОСОБА_6 пам`ятку про права і обов`язки відповідно до ст. 345 КПК України, що обвинувачений повідомив, що йому права зрозумілі, не заявляв клопотань з приводу їх роз`яснення, в суді вину свою визнав, під час дослідження доказів не заперечував щодо них та не заявляв будь-яких клопотань. Щодо міри покарання, то також вважає її справедливою, оскільки як особа ОСОБА_6 характеризується негативно, повторно вчинив крадіжку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 про підтримання апеляційної скарги, його доводи про те, що суд не заслуховував у судовому засіданні потерпілу, а крадіжки він не вчиняв та знаходився у лікарні на лікуванні з травмами, що у суді першої інстанції ніяких показань не давав та вважає вирок необгрунтованим, просив його скасувати; думку прокурора із запереченнями щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши та вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримані.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 349 КПК України, після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.

Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

З журналу судових засідань убачається, що суд оголосив заяву потерпілої ОСОБА_8 про розгляд справи у її відсутність, проте, не з`ясував думку обвинуваченого чи можливо завершити розгляд кримінального провадження без допиту потерпілої у судовому засіданні.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 заперечив свою причетність до вчиненого злочину, а суд не в повній мірі дослідив докази обвинувачення та у вироку не мотивував які саме докази підтверджують його вину, хоча перелічив їх, але не розкрив зміст, апеляційні доводи обвинуваченого про те, що вирок є необгрунтованим заслуговують на увагу.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що у цей же період в Іршавському районному суді перебувало на розгляді інше кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України ( ЄРДР за № 0000528 від 12.06.2017) та ставилось питання про об`єднання цих кримінальних проваджень ( а.с. 97, 98). Встановлено, що у кримінальному провадженні (ЄРДР за № 0000528 від 12.06.2017) обвинуваченому ОСОБА_6 органом досудового розслідування був залучений захисник із Центру вторинної правової допомоги та який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ( вирок Іршавського районного суду від 30 серпня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України).

Однак, при розгляді кримінального провадження за оскаржуваним вироком, захисник участі не приймав.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 висловлювався також щодо висунутих йому інших обвинувачень, плутався у часі та місці, обставин щодо розглядуваного кримінального провадження, а відомості щодо стану здоров`я останнього свідчать про нестабільність психічного стану обвинуваченого ( а.с. 154, а.с. 167), апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції участь захисника була обов`язковою.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою (п.4 ч.2 ст. 412 КПК України ).

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущені такі істотні порушення вимог КПК України, відповідно до яких вирок суду підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок як необгрунтований, ухвалений з істотним порушенням норм КПК України, на підставі п.1, п. 3 ч.1 ст. 409, ч.1, п.4 ч.2 ст. 412 КПК України - підлягає скасуванню та відповідно до ч.1 ст. 415 КПК України з призначенням нового судового розгляду.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 419 КПК України апеляційний суд повинен зазначити рішення щодо запобіжного заходу. З урахуванням того, що апеляційний суд не володіє інформацією щодо рішень судів, відповідно до яких ОСОБА_6 реально відбуває покарання, тому вважає за необхідне запобіжний захід у виді трмиання під вартою встановити на час направлення кримінального провадження до суду прешої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.2 ст. 185 КК України - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою встановити строком до 25 жовтня 2019 року.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: