Справа № 466/5315/19
У Х В А Л А

07 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004850 від 27.12.2018 р. за ч. 2 ст.125 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

19.07.2019 року Львівським апеляційним судом направлено до Шевченківського районного суду м. Львова для розгляду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 12.07.2019 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2019р. клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України передано судді ОСОБА_1 .

У ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_9 вважала за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник вважала за неможливе призначення клопотання до судового розгляду через його невідповідність вимогам ст. 497 КПК України, а саме: зазначене клопотання складене не прокурором, а слідчим.

Потерпілий, законний представник обвинуваченого, неповнолітній обвинувачений підтримали думку захисника та не заперечували щодо повернення клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004850 від 27.12.2018 р. за ч. 2 ст.125 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_3 - прокурору.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про неможливість призначення провадження до судового розгляду та необхідність повернення клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру прокурору через його невідповідність вимогам закону.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Отже за змістом закону складення клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру відноситься до компетенції прокурора, а не слідчого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру в зв`язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, складено старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 , що суперечить вимогам ст. 497 КПК України.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру вимогам КПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про неможливість призначення провадження до судового розгляду та необхідність повернення клопотання прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 , ст. 497, ч. 1 ст. 499 КПК України, суд

постановив:

Повернути прокурору клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004850 від 27.12.2018 р. за ч. 2 ст.125 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1