Справа № 461/3487/19
В И Р О К
Іменем України
15.07.2019 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0004069 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Магадан Російської Федерації, який не працює, не одружений, без постійного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення злочину не судимий, засуджений 04 червня 2019 року вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України до штрафу у розмірі 1020 грн,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
08 вересня 2018 року, о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Львівська майстерня пряників», що про вул. Краківській, 14 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав з жіночої сумки чорного кольору, яка була залишена на вішаку, майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Apple iPhone 7+», 128 Gb, рожевого кольору, вартістю 19000 грн, в чохлі рожевого кольору вартістю 400 грн, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» («ВФ Україна») з номером НОМЕР_1 вартістю 50 грн, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 19450 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні винним визнав себе повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що він 08 вересня 2018 року гуляв центром міста Львова, зайшов у заклад «Львівська майстерня пряників» та у приміщенні, де проводився майстер-клас, він побачив сумку, що висіла на стіні, звідки викрав мобільний телефон. Після цього пішов гуляти далі по місту. Телефоном не користувався, оскільки останній був заблокований. В подальшому викрадений мобільний телефон він загубив, де саме не пам`ятає. Зазначає, що потерпілій матеріальна шкода ним відшкодована.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 доказана, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебував, його негативні характеристики за місцем проживання відсутні;

- дані досудової доповіді, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_4 не становить високої небезпеки для суспільства, а його виправлення можливе без реального відбуття покарання у виді позбавлення або обмеження волі;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання в силу ст. 67 Кримінального кодексу України;

- факт відшкодування обвинуваченим потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди, що підтверджується розпискою останньої.

Відтак, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів. При цьому, враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, суд вважає за доцільне надати останньому можливість виправлення та перевиховання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно статті 76 КК України.

Крім того, вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу у сумі 1020 грн. ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, вчиненого до попереднього вироку, а тому остаточне покарання обвинуваченому слід призначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України із самостійним виконанням покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов заявлений не був.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України, за який призначити йому покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 01 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом самостійного виконання покарань за цим вироком у виді позбавлення волі та за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 червня 2019 року у виді штрафу.

Речовий доказ: компакт-диск DVD-R з відеозаписом камери відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1