Справа № 553/805/19
Провадження 1-кп/554/275/2019
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 26.11.2019

26 листопада 2019 року м.Полтава

Колегія суддів Октябрського районного суду м. Полтави у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави матеріали кримінального провадження № 0000157 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, росіянина, позапартійного, не військовозобов`язаного, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.05.1994 Артемівським міським судом Донецької області за ст.ст. 206 ч.3, 101 ч.1, 194 ч.2, 206 ч.2, 42 КК України до 4 років позбавлення волі;
-13.10.2000 Артемівським міським судом Донецької області за ст. 102 КК України до 1 року позбавлення волі;
-18.02.2002 Артемівським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-19.05.2005 Артемівським міським судом Донецької області за ст. ст. 15, 185, ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;
-30.09.2008 Артемівським міським судом Донецької області за ст. ст. 122 ч.1, 187 ч.1, 70 ч.1, 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 14.05.2013 року по відбуттю строку покарання.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и л а :

11 лютого 2019 року близько 16 години, обвинувачений ОСОБА_7 знаходився на території будівельного майданчику у м. Полтаві по вул. Головка, 21, на якому ПРМБО «Райагробуд» проводиться будівництво житлового будинку, де разом з потерпілим ОСОБА_8 за дорученням керівництва ТОВ «Антарес-3000», не будучи офіційно працевлаштованими, здійснювали охорону вказаної території.

Під час перебування на зазначеній території будівельного майданчику, знаходячись у спеціально облаштованому з дерев`яних брусків для охоронців приміщенні (будинок-сторожка), ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 з 18.00 год. 11.02.2019 року вживали спиртні напої, зокрема настоянку глоду.

Після спільного вживання алкогольних напоїв, у цей же день, у період часу між 21.00 та 23.00 годинами, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час якої у ОСОБА_7 виник прямий умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 23.00 год. 11.02.2019 року на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, ОСОБА_7 у вищевказаному приміщенні для охоронців, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши з ліжка кухонний ніж, наніс потерпілому правою рукою два удари ножем в район шиї, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_8 помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 203-А від 11.03.2019 смерть ОСОБА_8 наступила від майже одночасно спричинених сліпих проникаючих ножових колото-різаних ран шиї з комбінованим ушкодженням судинного пучка шиї зліва та органокомплекса хрящів гортані, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі та крововтрати з летальним витоком.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України вину визнав частково та суду пояснив, що 11.02.2019 року близько 16 години він знаходився на території будівельного майданчику по вул. Головка, 21 в м. Полтава, де будучи не офіційно працевлаштованим, здійснював охорону вказаної території. Цього ж дня близько 18 години на вказаний будівельний майданчик працівники ТОВ «Антарес-3000» на службовому автомобілі привезли ОСОБА_8 також для здійснення охорони вказаного об`єкта. Коли вони з ОСОБА_8 зайшли до вагончика останній уже був в стані алкогольного сп`яніння та під час розмови запропонував дати йому 100 грн. для купівлі настоянки та її спільного розпиття. Після чого він дав ОСОБА_8 100 грн. і той пішов до аптеки, де купив три флакони настоянки глоду. Коли останній повернувся до вагончика, вони випили один флакон і він пішов до найближчого кіоску за продуктами. В цей час він згадав, що у вагончику немає кухонного ножа і вирішив його там купити. Повернувшись, він побачив, що ОСОБА_8 заснув. Він розбудив ОСОБА_8 , з яким вони нарізали продукти та випили ще два флакони настоянки. Потім ОСОБА_8 попросив у нього ще 100 грн. на настоянку та цигарки. Він дав йому вказані гроші і той знову пішов в аптеку та придбав три флакони настоянки, які вони потім разом випили. Після цього він заснув, але згодом ОСОБА_8 почав його будити та вимагати ще гроші на алкогольні напої. Він відмовив, після чого відчув удар по голові. Коли він піднявся, вони схопили один одного за одяг і відбулася бійка, під час якої вони впали на лежанку, де ОСОБА_8 опинився зверху нього. Витягнувши з під останнього голову, він побачив поруч на столі ніж, взяв його та з метою захисту вдарив ОСОБА_8 в шию. Після цього останній вийшов на вулицю, а він ліг на лежанку і заснув. Наступного дня він прокинувся близько 7 години ранку та побачив у дзеркало, що його обличчя в крові. Вийшовши на подвір`я до рукомийника щоб вмитися, побачив там лежачого на землі ОСОБА_8 та вирішивши, що той нетверезий спить. Після цього він затягнув його у вагончик та згодом, зрозумівши, що він мертвий, почав там все прибирати. Згадавши, що всі його документи в гуртожитку, він вирішив спочатку поїхати їх забрати, а потім викликати поліцію та швидку медичну допомогу. Закривши вагончик на замок він вийшов на перехрестя поруч з будівельним майданчиком по вул. Головка, де його забрали та підвезли до гуртожитку працівники ТОВ «Антарес-3000». По дорозі його запитували чому він сам, а не з ОСОБА_8 на що він відповів, що останній поїхав своїм ходом, а куди він не знає. Забравши в гуртожитку сумку з документами, він вийшов на подвір`я, де зустрів невідомого чоловіка в якого попросив телефон щоб викликати поліцію, оскільки свій телефон він загубив.

З даною кваліфікацією злочину за ст. 115 ч. 1 КК України він не погоджується, оскільки ОСОБА_8 перший його вдарив по голові та хотів пограбувати, а він захищаючись та маючи на меті для самооборони нанести останньому удар ножем тільки в руку випадково вдарив його ножем в шию.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, винуватість ОСОБА_7 в умисному заподіянні смерті потерпілому ОСОБА_8 підтверджується такими доказами дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_8 . Про обставини, що призвели до смерті останнього їй не відомо. Під час поховання брата вона присутня не була. Про смерть ОСОБА_8 їй стало відомо лише в березні від сільського голови Вільховадстької сільської ради ОСОБА_10 , оскільки на той час встановити близьких родичів померлого працівники поліції не змогли.

Просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_7 максимальне покарання. Цивільний позов нею не заявлявся, матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що він працює на посаді сільського голови Вільховадстької сільської ради. Про обставини, що призвели до смерті останнього йому не відомо. Про загибель ОСОБА_8 він дізнався зі слів працівників поліції коли вони зателефонували йому та запитали про погодження на поховання останнього. На це він повідомив, що на території сільської ради ОСОБА_8 не зареєстрований та у останнього є родичі.

- показаннями свідка ОСОБА_11 який суду пояснив, що він працює в КП "Полтавський Райагробуд» на посаді першого заступника голови ПРМБО «Райагробуд» 12.02.2019 року йому зателефонував ОСОБА_12 , та повідомив, що людина лежить в приміщенні охоронників на будівельному об`єкті по вул. Головка, 21 в м. Полтава. Коли він приїхав на вказаний об`єкт, там вже були працівники поліції. Його не пускали на територію будівельного майданчика, оскільки там тривали слідчі дії, проте на території об`єкта він бачив плями крові бурого кольору, які вели до вагончика охоронників. Обставини, що призвели до загибелі ОСОБА_8 йому не відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що він працює в КП "Полтавський Райагробуд» на посаді виконроба. Зранку 12.02.2019 року він приїхав на будівельний об"єкт, який розташований по АДРЕСА_3 , де на території побачив плями крові. Зустрівши на майданчику майстра ОСОБА_13 , він запитав у нього, що це за кров, на що останній відповів, що охоронці щось не поділили. Приблизно через 20 хв. ОСОБА_13 зайшов у вагончик та попросив ключ від сторожки подивитися чи вони нічого не поламали. Потім ОСОБА_13 прибіг і повідомив, що там в дверях лежить охоронець в крові без ознак життя. За зовнішніми ознаками тіла загиблого ОСОБА_8 було видно, що його заносили, оскільки він був брудний, одежа була задрана, тіло було холодне. Загиблого ОСОБА_8 він бачив лише декілька разів, а обвинуваченого ОСОБА_7 взагалі не знає.

Приблизно після 8-ї години ранку приїхали працівники поліціції і він з іншими працівниками надали пояснення.

- показаннями свідка ОСОБА_13 який суду пояснив, що він працює в КП "Полтавський Райагробуд» на посаді майстра. Зранку 12.02.2019 року близько 07 години 40 хвилин він приїхав на будівельний об"єкт який розташований по АДРЕСА_3 . Приблизно через 5 хвилин до нього підійшов охоронець ОСОБА_7 та приніс йому журнал здачі об"єкта повідомивши, що все нормально, без подій, та пішов, щоб його забрала чергова бригада після відпрацьованої зміни. Перевіряючи територію об`єкта, він побачив сліди крові, які вели ланцюжком до вагончика охоронців, які також бачив підсобний робітник ОСОБА_14 . Запідозривши, що щось сталося, він відімкнув двері вагончика, де побачив тіло охоронця ОСОБА_8 , який лежав на підлозі в крові без ознак життя. На той момент ОСОБА_7 на території об`єкта вже не було. Працівників поліції викликав його прораб ОСОБА_12

- показаннями свідка ОСОБА_14 який суду пояснив, що він працює в КП «Полтавський Райагробуд» на посаді підсобного робітника. 12.02.2019 року він прийшов як звичайно на своє робоче місце зі сторони охорони, де ОСОБА_7 відкрив йому ворота. Коли ішов до шнека - роздатчика розчину, він побачив смужку крові, а на вагончику охоронців - кров та відбитки рук. ОСОБА_7 в цей момент зайшов до вагончику, замкнувши за собою двері. Запідозрівши що щось сталося, він підійшов до вагончика та покликав ОСОБА_7 . Той зробив щілину в дверях та притримував їх. Через маленьку щілину він побачив, що в останнього була кров на скроні, а всередині лежить людина також в крові із задраним светром. Обличчя він не побачив, тому відразу не зрозумів хто це. Запитавши чи все добре і чи той чоловік живий, ОСОБА_7 сказав, що все нормально, чоловік нетверезий, спить. Коли поступово почало з`являтися керівництво ОСОБА_7 зник, закривши вагончик.

Вина ОСОБА_7 підтверджується також дослідженими в судовому засідання наступними письмовими доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 12.02.2019 року з фототаблицею до нього, в ході якого в приміщенні охоронців на об`єкті будівництва № 4, яке розташоване по вул. Головка, 21 в м. Полтава, було виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями

(Том 1, а.с. 142-160);

- даними протоколу особистого обшуку особи від 12.02.2019 року, під час якого у обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: кітель чоловічий камуфляжного кольору, зі слідами рідини бурого кольору; чоловічі брюки камуфляжного кольору зі слідами рідини бурого кольору; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в обкладинці бурого кольору, картку фізичної особи платника податків № НОМЕР_1 від 08.10.2007 року; чоловічі черевики з високими берцями зі слідами рідини бурого кольору

(Том 1, а.с. 88 );

- даними протоколу слідчого експерименту від 14.02.2019 року з фототаблицею, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_7 пояснив та показав при яких обставинах та де 11.02.2019 року він перебував з потерпілим ОСОБА_8 . Вказав місце де між ними виник конфлікт, обставини та спосіб нанесення удару ножем в шию потерпілого

(Том 1, а.с. 232-262);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 203-б, яка була проведена в період з 05.03.2019 року по 20.03.2019 року, відповідно до якої свідчення дані ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 14.02.2019 року загалом не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 в частині механізму, характеру та локалізації тілесних ушкоджень, при цьому точну кількість завданих ним ножових ударів підозрюваний не вказує

(Том 2, а.с. 77-78);

- даними висновків судово-медичних експертиз №№ 203, 203-а, які були проведені в періоди з 13.02.2019 р. по 07.03.2019 р. та з 07.03.2019 р. по 11.03.2019 року, відповідно до яких було встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 стали сліпі проникаючі ножові колото-різані рани шиї з комбінованим ушкодженням судинного пучка шиї зліва та органокомплекса хрящів гортані, що призвело до масивної зовнішньої крововтрати з летальним витоком.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сліпих проникаючих ножових колото-різаних ран передньо-бокових поверхонь шиї в кількості двох з комбінованим ушкодженням судинного пучка шиї зліва та органокомплекса хрящів гортані, що утворилися незадовго до настання смерті від прижиттєвої дії плоского колюче-ріжучого предмета, типу ножа без індивідуальних ідентифікуючих ознак, клинок якого має обушок і гостре лезо з односторонньою заточкою, що діяв з значною силою в задньо-передньому напрямку, та стосовно до живої особи, згідно п.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»(наказ МОЗ України №6 від 17.01,1995р.), кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, так і по своїм наслідкам, а вданому випадку спричинивши смерть потерпілого
(Том 2, а.с. 16-21, 22-26);

- даними висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 45 -МК, проведеної в період з 18.03.2019 р. по 19.03.2019 року, якою встановлено, що на клаптиках шкіри з області шиї справа і зліва з трупу ОСОБА_8 виявлені колото-різані рани, а на правій пластині щитоподібного хряща виявлено колото-різане ушкодження, які утворилися від дії плоского колюче-ріжучого предмета, клинок якого має обушок і гостре лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка біля 25 мм.

Колото-різані рани на клаптиках шкіри і колото-різане ушкодження на правій пластині щитоподібного хряща могли утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу.

(Том 2, а.с. 29-31).

Колегія суддів також враховує дані висновку судово імунологічної експертизи № 224, проведеної в період з 27.02.2019 р. по 28.02.2019 року, відповідно до якої кров ОСОБА_7 належить до А(11) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В. Кров трупа ОСОБА_8 також належить до А(11) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В.

(Том 2, а.с. 115-116).

А тому, відповідно до висновків судово імунологічних експертиз №№ 225, 252, 253 та судово цитологічної експертизи № 63, кров людини знайдена на кітелі, штанах (брюках), правому ботинку, які належать ОСОБА_7 , кров людини знайдена на куртці, пачці з під цигарок, та трьох зіскобах, змивах з внутрішньої сторони дверей сторожки, з рамами вікна сторожки з поверхні ящика електрощитової, та фрагменті тканини (виріз з наволочки), які були вилучені під час огляду місця події, кров людини знайдена на ножі належить до групи А (11) ізосерологічної системи АВО. Всі ці сліди крові можуть походити і від потерпілого ОСОБА_8 і від обвинуваченого ОСОБА_7

(Том 2, а.с. 106-109, 85-87, 54-55, 35-39);

Більш детальні дослідження, зокрема молекулярно-генетична (генотипоскопічна) експертиза біологічного матеріалу під час досудового розслідування не проводились.

Колегія суддів критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 під час захисту від суспільно-небезпечного посягання останнього і розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення відповідальності за більш тяжке кримінальне правопорушення.

Так, з об`єктивної сторони умисне вбивство, відповідно до ч.1 ст.115 КК України, характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаним діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно-небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно-небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно-небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно-небезпечного посягання.

Верховний суд України у своєму висновку у справі №5-27кс14 від 22.01.2015 року зазначив, що для вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Оцінюючи показання обвинуваченого та мотиви його протиправних дій, колегія суддів враховує дані висновку судово-медичної експертизи №157 від 14.03.2019 року (т. 2 а.с. 123-124), відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді забійної інфікованої рани потиличної ділянки, забою м`яких тканин голови. Дане ушкодження утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою; чи при ударі об тупий предмет, від однократної дії травмуючого фактору та можливо в строк і за обставин вказаних в представленій медичній документації і кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вказане тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці досяжній для самоспричинення.

На думку колегії суддів, дії потерпілого, який до того ж відповідно до висновку судово-медичної експертизи №203-а перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння (2,8 проміле), що супроводжується порушенням свідомості та координації рухів, не становили небезпеки для життя і здоров`я обвинуваченого та не могли викликати у обвинуваченого стан необхідної оборони.

Критично оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів також звертає увагу на те, що як слідує із показань самого обвинуваченого і матеріалів справи, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була відсутня жодна боротьба, а також у жодного з них відсутні будь-які тілесні ушкодження, які характерні для самозахисту. Згідно з показаннями ОСОБА_7 , він наніс один удар ножем потерпілому, тоді як відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 203-а від 11.03.2019 року у потерпілого на шиї виявлено дві рани, при чому довжина ранового каналу однієї з ран становить 12,5 см. при довжині клинка ножа 12,9 см. Вказані обставини свідчать про те, що наносячи двічі удари ножем з достатньою силою у життєво важливий орган шию, ОСОБА_7 мав умисел саме на позбавлення життя потерпілого.

Оцінюючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, колегія суддів звертає увагу на те, що останній будь-яку допомогу потерпілому не надав, про вказану подію органи поліції не повідомив, як і не повідомляв про будь-яку протиправну поведінку відносно нього з боку потерпілого. Натомість наступного дня він перемістив труп до сторожки, намагався приховати обставини події від працівників КП «Полтавський Райагробуд», залишив місце події і лише згодом повідомив про вчинення вбивства поліцію.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання, колегія суддів враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, у відповідності до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та положення ч.1 ст.65 КК України, згідно з яким суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи не лише ступінь тяжкості злочину, а й особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_15 покарання колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких, являючи підвищену суспільну небезпечність.

Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, працював неофіційно охоронцем, неодружений, має задовільний стан здоров`я, раніше неодноразово судимий, має не погошені і не зняті судимості, в тому числі за вчинення злочинів проти власності та проти життя і здоров`я особи.

Відповідно до Акту комплексної психолого-психіатричної експертизи за №50 від 27.02.2019 року відповідно до якої ОСОБА_7 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням чи недоумства не страждає, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді емоційно-нестабільного розладу особистості.

В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_7 не перебував в особливому емоційному стані, що міг би суттєво вплинути на його свідомість і поведінку та міг правильно усвідомлювати реальний зміст власних дій, в повній мірі свідомо керувати ними та передбачати їх наслідки.

Під дію ч. ч. 2 та 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає.

(Том 2 а. с. 93 102).

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, виходячи із загальних засад призначення покарання, колегія суддів приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 є покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті.

Судові витрати у справі за проведення судових експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

засудила:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу даного вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 12 лютого 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі 1144 грн.

Речові докази:

зіскоб деревини зі слідами РБК біля входу в сторожку; змив РБК з внутрішньої сторони дверей сторожки; змив РБК з рами вікна сторожки; виріз з наволочки зі слідами РБК; ніж зі слідами РБК; п`ять відрізків липкої стрічки зі слідами папілярних узорів; два зіскоби деревини зі слідами РБК з підлоги та перегородки туалету; змив РБК з поверхні ящику електрощитової; пачку з-під цигарок «Compliment» зі слідами РБК; куртку камуфляжну зі слідами РБК; кітель камуфляжного кольору зі слідами РБК, брюки камуфляжного кольору зі слідами РБК, черевики зі слідами РБК, зрізи нігтьових пластин правої та лівої кисті, змиви з правої лівої долоні ОСОБА_7 знищити;

- записник з грошовими коштами в сумі 52 грн. з кишені куртки трупу - повернути за належністю.

- мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Ergo» Е282 ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-карткою оператора «Київстар»; мобільний телефон «LG Т310 і» без акумуляторної батареї ІМЕ НОМЕР_5 ; сім-картку оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» - повернути за належністю;

- диск з відеозаписом наданий супермаркетом «ТА-DА» - зберігати у матеріалах справи.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_1