Справа № 305/2258/18
Провадження по справі 1-кп/305/192/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуаченого - ОСОБА_5
адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000772 від 08.09.2018 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 11 класу Розтоківської вечірньої школи, раніше не судимого, допризовника, -

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , 02 вересня 2018 року, близько 03:00 години ночі у АДРЕСА_2 , поруя із готелем "Європа", під час словесної суперечки з громадянином ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , яка виникла раптово на грунті особистих непорозумінь, умисно завдав кулаком лівої руки один удар у голову справа, від чого ОСОБА_9 впав на землю втративши свідомість. Внаслідок таких неправомірних дій, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, геморагічного забою лівої лобної та скроневої долей головного мозку, перелому пірамідки скроневої кістки справа, які згідно висновку експерта № 154 від 24.09.2018 являли собою небезпеку для життя в момент спричинення і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, час, місце та механізм вчинення ним злочину, що зазначено вище у вироку суду.
Обвинувачений у суді показав, що 02 вересня 2018 року, біля 03 години ночі, йдучи з дівчиною ОСОБА_12 у м. Рахів по вул. Миру, зустрівся із знайомими: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 і між ними виникла словесна суперечка, на грунті особистих непорозумінь. Захищаючи свого товариша умисно кулаком лівої руки вдарив в область скроні ОСОБА_15 який втративши свідомість упав на землю. Побачивши таке, став надавати медичну допомогу, викликавши лікарів.
ОСОБА_4 у суді зазначив, що він порозумів, що скоїв злочин, та щиро розкаявся у його вчиненні, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку.
Потерпілий ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що підтримує обвинувачення стосовно ОСОБА_4 , до нього претензій ні матеріального та морального характеру немає, а особисто в суді підтвердив вищенаведене.
Свідок ОСОБА_12 показала суду, що 02 вересня 2018 року, гуляючи пізно вночі у м. Рахів по вул. Миру з своїм хлопцем ОСОБА_4 була свідком як він вдарив кулаком лівої руки в область голови ОСОБА_15 , від удару той упав на землю втративши свідомість. Причину нанесення удару пояснює захистом товариша ОСОБА_4 .
Представник неповнолітнього обвинуваченого - його бабуся ОСОБА_5 характеризує ОСОБА_4 позитивно, обставини скоєння ним злочину їй не відомі. Просила суворо його не карати.
Представник служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_8 показала суду, що ОСОБА_4 на обліку не перебував, характеризує його позитивно, скоєний ним злочин вважає випадковим збігом обставин.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 окрім повного визнання ним своєї вини, доведена перепровіреними в ході судового слідства матеріалами кримінального провадження.
Висновком експерта № 154 від 24.09.2018 стверджено, що у потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, геморагічного забою лівої лобної та скроневої долей головного мозку, перелому пірамідки скроневої кістки справа. (Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, або при падінні і ударяння об такі з висоти власного зросту, та могли бути заподіяні 02.09.2018. Дане тілесне ушкодження виникло внаслідок однієї травматичної дії. Вищевказані тілесні пошкодження являли собою небезпеку для життя в момент спричинення і згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. п.2. 1. 1. їх слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 56)).
За таких обставин суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він скоїв умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Більше того обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів не перебуває, має визначене місце проживання, є учнем 11 класу, характеризується позитивно.
Відповідно до висновку досудової доповіді про неповнолітнього ОСОБА_4 , яка на вимогу суду надана 15.03.2019 психологом Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_16 , можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, та визнає ці обставини, відповідно до ст.66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.
Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Згідно ч.1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, дані про особу винного, позицію потерпілого який не має моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого, суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення та захисту, які у дебатах зазначили про звільнення обвинуваченого від відбування покарання, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його щире каяття. Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставіст. 75,ст.104 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов?язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1ст. 76 КК України.
Суд вважає за доцільне задоволити клопотання прокурора та виконувати заходи передбачені пробаційною програмою відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому особисте зобов?язання закінчився 07.01.2019, з того часу не продовжувався та не обирався.
Речових доказів у справі немає.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням та із іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ч.1 п. 1,2 ч.3 п.4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченому, та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, та ознайомитися з журналом судового засідання.

Суддя: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1