Справа № 598/611/19
провадження № 1-кп/598/152/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальну справу за №598/611/19 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

10 березня 2019 року, приблизно о 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 разом із іншою особою на кінній підводі приїхали на територію фермерського господарства «Подолянка - К», що розташоване по вул.Церковна в с.Розношинці Збаразького району Тернопільської області, щоб зустрітися із головою даного господарства ОСОБА_8 ..

Надалі, обвинувачений ОСОБА_7 у пошуках голови фермерського господарства «Подолянка - К» ОСОБА_8 , обходячи територію вказаного господарства, зайшов у господарське приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 , двері якого були причинені та незамкнені, де зберігалися тюки сіна люцерни. Оглянувши вказане господарське приміщення, обвинувачений ОСОБА_7 з`ясував, що ОСОБА_8 у ньому теж не було і в той момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ФГ «Подолянка - К», а саме дев`яти тюків сіна люцерни, що знаходилися у вданому господарському приміщенні.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, обвинувачений ОСОБА_7 10 березня 2019 року приблизно о 13 год., перебуваючи на території ФГ «Подолянка - К», що знаходиться по вул.Церковна,3 с.Розношинці Збаразького району Тернопільської області, таємно викрав дев`ять тюків сіна люцерни, які завантажив на гужовий віз, при цьому повідомивши іншу особу, що має дозвіл від власника забрати їх, та покинув місце вчинення злочину, маючи таким чином реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 540 гривень.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 є винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування справи, а саме 28 березня 2019 року, між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпілий ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

При цьому обвинувачений ОСОБА_7 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 .
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана потерпілому ОСОБА_8 , правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_7 про підозру, потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу передбачена санкцією ч.1 ст.185 КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 , цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_7 .

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 березня 2019 року, між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №598/611/19.

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази по справі дев`ять тюків сіна люцерни, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_8 .

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1