Справа № 751/5437/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/399/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові. матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 години 11 хвилин 31 жовтня 2019 року включно та визначено заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму в розмірі 802800 гривень 00 копійок.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: - намагання уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння, в тому числі шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; - можливість знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів; - можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни; - можливість створення підозрюваним штучних доказів та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій; - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та відмовити в задоволенні клопотання слідчого або змінити ухвалу суду, визначивши розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не дано належної оцінки доводам захисту щодо незадовільного стану здоров`я його підзахисного. Апелянт вважає, що в ухвалі не зазначено про обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та не взагалі відсутні посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини. Зазначає, що прокурором не було доведено в судовому засіданні існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчий суддя був зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого. Крім того, апелянт вважає, що слідчим суддею було визначено розмір застави, що перевищує максимальний розмір застави, передбачений ч. 3 п. 5 ст. 182 КПК України, що робиться у виключних випадках.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_12 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити з підстав наведених у ній, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги і просив її залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 слідчим суддею виконані вимоги ст. ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_10 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, що ОСОБА_10 може: намагатися уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння, в тому числі шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів; впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни; створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Крім цього, було встановлено, що кримінальні правопорушення, за якими підозрюється ОСОБА_10 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, взяв до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, покарання, яке йому загрожує.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_10 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов до правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, з урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_10 , тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком про обґрунтованість застосування слідчим суддею до підозрюваного такого альтернативного запобіжного заходу як застава, з покладенням на нього відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, а розмір застави, визначений слідчим суддею є достатнім і справедливим.

Визначений судом першої інстанції розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя, врахував дані про особу ОСОБА_10 , обставини та мотиви кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя необґрунтовано обрав відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3