В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 та 2 статті 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Великеполовецьке Сквирського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого,

ВСТАНОВИВ:
09 жовтня 2019 року у вечірній час ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів, з корисливих спонукань, достовірно знаючи про те, що на банківській карті «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належній ОСОБА_5 , яку йому добровільно надала остання, маються грошові кошти, та знаючи пін код до неї, який добровільно йому повідомила потерпіла, на прохання якої придбати алкогольні напої на суму не більше 200 гривень, направився до банкомату «Приватбанк», розташованого за адресою смт.Народичі, вул.Свято-Миколаївська, 146, Житомирської області, де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу за допомогою банківської операції, зняв з рахунку банківської карти 5000 гривень. Після чого ОСОБА_4 придбав алкогольний напій вартістю 170 гривень, який із банківською карткою «Приватбанк» передав ОСОБА_5 , а грошові кошти в сумі 4830 гривень залишив собі.

Крім цього, 10 жовтня 2019 року близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_4 , маючи добровільно надану ОСОБА_5 банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , знаючи пін код до неї, який добровільно йому повідомила потерпіла, на прохання якої придбати алкогольні напої, перебуваючи в м.Овручі по вул.Тараса Шевченка, 42, Житомирської області, маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів, з корисливих спонукань, повторно, знаючи про те, що на вищесказаній карті маються грошові кошти, та знаючи пін код до неї, шляхом вільного доступу за допомогою банківської операції, з банкомату «Приватбанк» за зазначеною вище адресою зняв з рахунку зазначеної банківської карти 2000 гривень, якими розпорядився на свій розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6830 гривень.

Отже, своїми умисними діями, вираженими у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), а також умисними діями, вираженими у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені частиною 1 та частиною 2 статті 185 КК України.

До початку підготовчого судового засідання 17 грудня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення відповідно до вимог статті 471 КПК України, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за частиною 1 та частиною 2 статті 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, також сторони домовилися про призначення останньому покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за частиною 2 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначення покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , за правилами статті 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям частини 1 та 2 статті 185 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим й призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 грудня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185 КК України та частиною 2 статті 185 КК України, і призначити йому покарання: за частиною 1 статті 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за частиною 2 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та, із застосуванням частини 1 статті 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

В силу статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя: ОСОБА_1