Справа № 452/2764/18
Провадження № 1-кп/452/52/2019
В И Р О К

іменем України

27 серпня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження

№ 0001188 від 17 листопада 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у фізичної особи підприємця « ОСОБА_8 », з повною професійно-технічною освітою, одруженого, громадянина України, несудимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 16 листопада 2017 року, приблизно о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним в м. Самборі по вул. Івана Франка, поблизу житлового будинку № 80, Львівської області, грубо порушуючи вимоги п. 1.3 розділу 1 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими), п. 1.5 розділу 1 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п.п. «б» п. 2.3 розділу 2 (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.п. «д» п. 2.3 розділу 2 (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 12.1 розділу 12 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.), п. 12.3 розділу 12 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), п.п. «а» п. 14.6 розділу 14 (обгін заборонено: на перехресті) чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразились в тому, що він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості, оскільки рухався зі швидкістю понад 60 км/год., що є перевищенням максимально допустимої швидкості руху на даній ділянці дороги, здійснюючи маневр обгону в межах перехрестя, що прямо заборонено Правилами дорожнього руху України, виїхав з правої смуги руху по напрямку руху до центру м. Самбір на зустрічну смугу руху, де в цей час маневр повороту ліворуч на вул. Петлюри м. Самбір здійснював автомобіль марки «Fiat Ducato», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку та мав перевагу в русі, і крім цього, маючи об`єктивну можливість уникнути зіткнення даних автомобілів з моменту виявлення зміни напрямку руху водієм ОСОБА_4 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, допустив зіткнення з автомобілем «Fiat Ducato», номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті вказаних доріг. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «Fiat Ducato», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, перелом остистого відростка першого грудного хребця, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідком вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином ОСОБА_6 порушив правила дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та показав, що 16 листопада 2017 року, приблизно о 15 год. 00 хв., він керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку № 80 по вул. Івана Франка в м. Самборі здійснив зіткнення з автомобілем в якому знаходився ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 зазначив, що місця дорожньо-транспортної пригоди не залишав, вибачається перед потерпілим, якому намагався частково відшкодувати шкоду, але останній відмовився від отримання грошей.

Обвинувачений ствердив, що цивільний позов визнає частково, а саме майнову шкоду у розмірі 4401 грн. 98 коп. та моральну шкоду у розмірі 4000 грн.
Крім повного визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_6 у вчиненому злочині доведена сукупністю зібраних доказів.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , з яких вбачається, що 16 листопада 2017 року в обідній час доби на вул. Івана Франка в м. Самборі автомобіль, яким керував ОСОБА_6 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Fiat Ducato», в якому знаходився потерпілий. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, перелом остистого відростка грудного хребця, з 16 листопада 2017 року по 9 грудня 2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні. Йому заподіяно моральну шкоду у розмірі 150000 грн., яка полягає в перенесенні фізичного болю та переживань, душевних страждань пов`язаних із обмеженням руху (ходьби), вільного пересування, втратою працездатності, психологічній травмі, яка зумовлена зміною способу життя.

Крім того, ОСОБА_4 просив стягнути майнову шкоду в уточненому розмірі 4401 грн. 98 коп. за придбання ліків та клінічні обстеження.

Висновком судово-медичної експертизи (а.с 18-19) та комісійної судово-медичної експертизи (а.с. 20-21) (а.с. 63-70) з яких вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено перелом остистого відростку 1-го грудного хребця, який утворився від дії твердого тупого предмету, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові, по давності утворення можуть відповідати часу 16 листопада 2017 року і відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

При обранні виду і розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини.

ОСОБА_6 вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, є учасником АТО.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин справи, характеру злочину та особи винного, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі. Беручи до уваги те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності за злочин проти безпеки руху, на даний час працює водієм, суд не вбачає підстав для позбавлення його права керування транспортними засобами.

Таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 цього Кодексу, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Майнова шкода пов`язана із придбанням потерпілим ліків та медичними обстеженнями підтверджена відповідними документами і підлягає до стягнення у розмірі 4401 грн. 98 коп.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно, зокрема: від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року

№ 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння моральної шкоди потерпілому підтверджується висновками судово-медичних експертиз, медичними картами ОСОБА_4 , його показаннями у судовому засіданні.

Судом встановлено, що потерпілому заподіяно середньої тяжкосте тілесні ушкодження, він переніс певну фізичну біль та моральні страждання, знаходився на стаціонарному лікуванні.

Обвинувачений у судовому засіданні вибачився перед потерпілим, намагався частково відшкодувати заподіяну шкоду.

Беручи до уваги глибину фізичних і душевних страждань, завданих потерпілому ОСОБА_4 , та ступінь створених для нього незручностей, зусиль, пов`язаних із відновленням його здоров`я, характер правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 , його ступінь вини, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 12000 грн., у задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у розмірі 5720 грн. підлягають стягненню із обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 4401 грн. 98 коп. та моральну шкоду у розмірі

12000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 5720 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя