УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2019 Справа №607/16979/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарубинці Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, не депутата, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0000272 від 06 травня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном на два місяці.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 02 квітня 2019 року у ОСОБА_4 , який перебував по вул. Веселій в садовому товаристві "Чиста криниця", що с. Курники Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, 02 квітня 2019 року у нічний час ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, та що його дії є непомітними для сторонніх осіб, відкривши засув у воротах, проник на територію вказаного дачного господарства. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії та діючи з єдиним умислом, шляхом розбиття шиби у вікні будинку, проник до приміщення дачного будинку АДРЕСА_2 , звідки умисно та таємно викрав планшет марки "HUAWEI" моделі "MediaPad T3 7"вартістю 1757,5 гривень та 900 гривень.

З викраденими речами ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2657,5 гривень.

Крім цього, 19 травня 2019 року близько 16 години 50 хвилин у ОСОБА_4 , який знаходився по вул. Яблуневій в садовому товаристві «Ініціатор», що в Стегниківці Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, 19 травня 2019 року близько 16 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Яблуневій в садовому товаристві «Ініціатор», що в Стегниківці Тернопільського району Тернопільської області побачив на території дачного господарства № 208 ОСОБА_9 . Підійшовши до території дачного будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_4 розпочав розмову, в ході якої, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, вийняв із наплічної чоловічої сумки предмет зовні схожий на пістолет, який привів у готовність, відвівши затвор у крайнє заднє положення та перезарядивши його, спрямував в сторону ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у погрозі вбивством ОСОБА_9 відкрито викрав грошові кошти в сумі 500 гривень.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у погрозі вбивством ОСОБА_9 предметом зовні схожим на пістолет, повторно на підвищених тонах висловив вимогу передати грошові кошти, на що ОСОБА_9 винесла із приміщення будинку грошові кошти в сумі 900 грн., які ОСОБА_4 відкрито викрав.

Надалі ОСОБА_4 із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 1400 гривень.

На підставі наведеного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та ч. 1 ст. 187 КК України - погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

22 травня 2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зарубинці Збаразького району Тернопільської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, тимчасово не працюючому, не депутату, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: -18.06.2004 року Збаразьким районним судом за ч. 2 ст. 185, п.2,3 ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На основі ст. 75,104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 міс. Вирок вступив в законну силу: 06.07.2004, - 09.11.2004 року Збаразьким районним судом за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Згідно ч. 4 ст. 70КК України шляхом приєднань покарань призначити остаточне покарання строк 4 роки. Вирок вступив в законну силу: 25.11.2004, -15.04.2008 року Кременецьким районним судом за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На основі ст. 71 КК України частково приєднати 3 місяці по вироку Збаразького районного суду від 18.06.2004 року. Всього до відбування покарання: 4 роки 3 міс. Вирок вступив в законну силу: 30.07.2008; - 06.11.2008 року Кременецьким районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На основі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного по вироку Кременецького районного суду від 06.11.2008 і вироку Кременецького районного суду від 15.04.2008 року призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Вирок вступив в законну силу: 22.11.2008, -25.02.2010 року Лановецьким районним судом за ч. 3 ст. 185, п. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років. Вирок вступив в законну силу: 25.03.2010, -02.07.2010 року Збаразьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На основі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків призначити остаточне покарання строком 6 років позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу: 14.09.2011, -15.06.2012 року Збаразьким районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років. На основі сукупності вироків. Вирок вступив в законну силу: 28.11.2012, -05.08.2014 року Збаразьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 23 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Вирок вступив в законну силу: 05.09.2014, -30.10.2018 року Корецьким районним судом за ч. 2 ст. 190, п. 1 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Вирок вступив в законну силу: 30.11.2018.

Достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень є зібрані під час досудового розслідування докази.

22 травня 2019 року ОСОБА_4 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_10 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

16 липня 2019 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України.

16 липня 2019 року ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 було згідно ст. 290 КПК України на основі доручення прокурора відкрито матеріали кримінального провадження № 0000272 від 03.05.2019 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення. Та ч. 1 ст. 187 КК України погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 1 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч.?1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, а також відсутність у нього соціальних зв`язків в суспільстві. Так, згідно вироку Корецького районну суду Рівненської області від 30.10.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, п. 1 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Вирок вступив в законну силу: 30.11.2018. Однак, ОСОБА_4 під час іспитового строку знову вчинив новий корисливий злочин проти власності, а тому існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та продовжуватиме вчиняти злочини.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що шляхом погрози він може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за який не погашена в установлено законом порядку, не працює, не має постійного джерела доходу, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст.178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, не стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи та/або навчання, майновий стан, з урахуванням його репутації, віку та стану здоров`я, наявність судимостей.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

- Застосування застави щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки останній ніде не працює, і перебуваючи на волі він може вчиняти нові злочини, та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

- Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки останній не має постійного місця проживання.

- Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, а також може вчиняти нові злочини, та незаконно впливати на потерпілого та свідків .

Частиною 1 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частино 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання підозрюваним під вартою до спливу двомісячного строку, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Окрім цього, ризики які існували під час досудового розслідування даного кримінального провадження раніше продовжують існувати і на даний час, а тому беручи до уваги те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до шести років, а також, те що він раніше не одноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, що дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З метою запобігання можливим ризикам переховування ОСОБА_4 від органів досудового слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також протиправного перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень, просить задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у режимі відеоконференції та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.ч.1,3 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше судимий.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання.
Встановлено, що 16 липня 2019 року в зв`язку із тим, що зібрані під час досудового розслідування є достатніми для складання обвинувального акту, в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Згідно ч.3 ст.219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, у зв`язку із повідомленням про відкриття матеріалів кримінального провадження у порядку ст.290 КПК України, враховуючи вимоги ч.4 ст.219 КПК України, з 16.07.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупинено, однак необхідність проведення процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження обґрунтовано перешкоджає завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, який є раніше судимим, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, характеру вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, за які законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 7 років, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наведене свідчить про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та те, що вказані обставини згідно ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .
За таких обставин, слід задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,-

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1