Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1182/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславівка Романівського району Житомирської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого згідно вироку Чуднівського районного суду Житомирської області від 16.10.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, ухвалено частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 16.10.2014 та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання.

Речові докази джинсовий костюм (куртка, штани) та мобільний телефон NOKIA 1101 ухвалено залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 .

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 27 травня 2016 року у нього виник умисел на крадіжку чужого майна з житлового будинку за АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , дочекавшись коли син власниці будинку ОСОБА_10 заснув, в одній із кімнат зазначеного будинку викрав джинсовий костюм вартістю 400 грн. та мобільний телефон NOKIA 1101 вартістю 200 грн., із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 15 грн., та утримуючи викрадене майно з місця вчинення злочину зник. Таким чином, ОСОБА_7 таємно викрав майно належне ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 615 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить зменшити строк покарання. Посилається на те, що вирок суду є незаконним внаслідок допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину особі обвинуваченого, оскільки при призначенні покарання судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. Вказує, що призначене судом покарання є надто суворим та суд при призначенні покарання не врахував особливостей вчиненого конкретного злочину та те, що вчинено лише один епізод злочину, а також те, що він визнав вину та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину.

Судовому засіданні обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу, додатково пояснив, що вважав, що на час вчинення ним нового злочину 27.05.2016 року іспитовий строк за попереднім вироком вже закінчився, оскільки в органі пробації йому перед тим пояснили, що ходити відмічатися йому вже не потрібно. Тому він в судовому засіданні просив не застосовувати ст. 71 КК України.

Захисник в судовому засіданні підтримала доводли та вимоги апеляційної скарги . просила її задовольнити. Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги, зазначил, що покарання відповідає собі обвинуваченого та тяжкості вчиненного ним злочину, та признасчео судом за сукупністю вироків цілком обгрунтовано, та в найменшому розмірі, яке може бути призначено на підставі ч.1 ст. 71 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України апелянтом не оскаржується.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі через його суворість, а також у зв`язку з неправильним застосуванням ст. 71 КК України, яка на його думку не підлягає застосуванню, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Так відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, згідно ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів звертає увагу, що аналогічні положення передбачені абз.2 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N 7, зокрема: призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції вказаних вимог Закону дотримався.

Так, при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , встановлено, що обвинувачений вчинив злочин проти власності, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому суд першої інстанції не встановив обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено в межах санкції ч.2 статті 185 КК України із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено. Судом враховано особу винного, який вину у вчиненому злочині визнав повністю, не працює, за місцем проживання характуризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за аналогічний злочин та вчинив новий злочин під час відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та продовжує займатися злочинною діяльністю.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, та призначив покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Твердження обвинуваченого про те, що суд при призначенні покарання не врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину є безпідставними, оскільки такі обставини не були встановлені ні під час досудового розслідування ні під час судового розгляду провадження.

Доводи обвинуваченого про те, що суд при призначенні покарання не врахував того, що він вчинив лише один епізод крадіжки є неспроможними, оскільки в даному випадку з урахуванням того, що він був вже засуджений за аналогічний злочин та вчинив новий злочин під час іспитового строку, свідчить про не бажання останнього до нормальної адаптації у суспільстві та небажання займатися суспільно корисною працею, а навпаки злочинною діяльність не впливає на правильність прийнятого судом рішення.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що усі доводи обвинуваченого, в тому числі і те, що його цивільна дружина зараз вагітна та потерпіла до нього не має претензій, не можуть бути підставою для зменшення йому призначеного судом покарання, оскільки даний злочин ним вчинено під час іспитового строку, і остаточне покарання повинно бути визначено із обов`язковим застосуванням ст. 71 КК України та повинно бути більшим, ніж покарання, визначене попереднім вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 16.10.2014 року, тобто більшим, ніж 4 роки позбавлення волі. Зазначені вимоги судом першої інстанції виконані у повному обсязі, вирок суду в тому числі і щодо призначеного обвинуваченому покарання, є законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір призначеного покарання, були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, тому підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та зменшення строку покарання, з мотивів зазначених в його апеляційній скарзі, немає. Вважати призначене судом першої інстанції покарання явно несправедливим, та таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що б могло у відповідності до положень ст. 409, 413, 414 КПК України стати підставою для зміни вироку суду, колегія суддів підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а обвинуваченим з моменту отримання її копії.

Судді: