Ухвала

19 листопада 2019 року
м. Київ
справа № 755/30014/14-к
провадження № 51 5237 зп 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 07 березня 2017 року,

встановив:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 189 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року вказаний вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначення покарання, ухвалено новий, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 березня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 березня

2016 року без зміни.
Засуджений , не погоджуючись із постановленим стосовно нього рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ), звернувся до суду касаційної інстанції з заявою, в якій просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми, ухвалу ВССУ скасувати і кримінальне провадження стосовно нього закрити.
Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на таке.
Положеннями ст. 424 КПК України визначено перелік судових рішень, які можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Як убачається зі змісту заяви та долучених до неї судових рішень, ухвалою ВССУ

від 07 березня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року без зміни, тобто засуджений ОСОБА_4 скористався своїм правом на перегляд судового рішення у касаційному порядку.
Викладені у заяві засудженого ОСОБА_4 доводи по суті зводяться щодо незаконності та необґрунтованості, на його думку, ухвали ВССУ від 07 березня

2017 року та необхідності повторного перегляду кримінального провадження у суді касаційної інстанції, що відповідно до указаних положень КПК в касаційному порядку не передбачено, а тому зазначене рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 березня 2017 року, заяву повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3