Номер провадження: 11-кп/813/1367/19
Номер справи місцевого суду: 509/3699/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , та представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2019 р. якою було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Азербайджан, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

встановив:
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 год. по 07 год. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційних скаргах прокурор ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_8 , та представника потерпілого ОСОБА_13 зазначили, що не погоджуються з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 23.07.2019 р. та просили її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора, обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із застосуванням застави в розмірі 2 482,97 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 19.08.2019 р. відкрито провадження за вищевказаними апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_13 на зазначену ухвалу суду першої інстанції від 23.07.2019 р.
Від захисника ОСОБА_10 до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на апеляційні скарги, а також клопотання про закриття провадження за ними, в яких останній зазначив, що рішення, прийняте судом першої інстанції 23.07.2019 р. щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 не підлягає оскарженню, а рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року розширеному тлумаченню не підлягає, з огляду на що просив провадження по справі відносно ОСОБА_14 закрити.

В суді апеляційної інстанції захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали доводи клопотання щодо закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_13 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, однак надав клопотання, в якому просив апеляційну скаргу задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_15 та представник потерпілого ОСОБА_8 заперечували проти клопотання захисника ОСОБА_10 щодо закриття провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження в контексті доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до постановленого рішення Конституційним судом України 13.06.2019 року по справі № 3-208/2018(2402/18) № 4-р/2019, за конституційною скаргою ОСОБА_16 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У своєму рішенні Конституційний Суд дійшов висновку, що положення частини другої статті 392 Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства.

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.

Відповідно до апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали встановлено, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002973 від 20.07.2018 р., за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в якому ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2019 р. було відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Разом з тим, в даному випадку під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_9 не продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а до нього був застосований запобіжний у вигляді домашнього арешту.

З огляду на аналіз вищезазначеного рішення Конституційного Суду, останнє було прийняте саме для забезпечення гарантій особи, відносно якої продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою перевірки наявності законних підстав для такого продовження після спливу певного проміжку часу. Тобто зазначені обставини вказують на те, що таке право належить особі та її захиснику, що може лише покращувати становище обвинуваченого, а не навпаки його погіршувати.

Натомість, апеляційна скарга прокурора, а також представників потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_13 подані з метою саме перегляду рішення суду першої інстанції відносно відмови у застосуванні тримання під вартою ОСОБА_9 , що вказує на погіршення такого становища обвинуваченого, а відповідно до зазначених обставин прокурор, та представники потерпіли не є особами, які мають право подавати в даному випадку апеляційну скаргу, окрім того, ОСОБА_9 не був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, саме який, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року і підлягає оскарженню.

Враховуючи положення ст. 392 КПК України та вищевказане рішення Конституційного Суду України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2019 р. про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а прокурор та представники потерпілих не є особами, які мають право подавати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції щодо вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Нормами чинного кримінального процесуального закону України передбачена можливість закриття апеляційного провадження лише у разі відмови особи від поданої нею апеляційної скарги (ч. 2 ст. 403 КПК України).

Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне, використовуючи положення вищезазначених ст.ст. 399 ч. 4 та 403 КПК України, задовольнити клопотання захисника ОСОБА_10 та закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , та представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2019 р. в частині застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 392, 399, 403, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , та представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2019 р., якою було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3