Ухвала
21 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 219/2716/17
провадження № 51-4238 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 липня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Не погоджуючись із оскарженими судовими рішеннями, захисник у скарзі фактично посилається на невідповідність висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження. Проте, такі доводи відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Крім того, захисник, зазначаючи про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить таких істотних порушень, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень, на підставах, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Також захисником не наведено обґрунтування допущення судами неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, як це встановлено ст. 413 КПК, отже й необхідності скасування оспорюваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Ставлячи питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, захисник не врахував положення ст. 415 КПК, якою передбачені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених ст. 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 10 липня 2019 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3