Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8556/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира області від 06 червня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою молодого віку (2000 року народження), має постійне місце проживання та реєстрації, де проживає разом з батьками і сестрою, раніше не судимий. Крім того, ОСОБА_7 має малолітню дитину 2018 року народження, цивільну дружину, посвідчення водія, може забезпечити своє утримання, а також за необхідності відшкодувати можливу матеріальну і моральну шкоду, завдану злочином. Звертає увагу на те, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст.177 КПК України. За таких обставин, жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_7 ні стороною обвинувачення, ні судом не було вказано, оскільки без будь-яких ризиків щодо ОСОБА_7 було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира від 06 червня 2019 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Строк дії ухвали визначено до 03 серпня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги останнього, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з таких підстав.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Як вбачається зі змісту клопотання слідчого поліції, досудовим розслідуванням ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 04.06.2019 року близько 17 год., він та ОСОБА_9 разом перебували в автомобілі марки ВАЗ 2106 ЗНГ бежевого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який знаходився біля магазину по вул. Кооперативній, 1 в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області.

В цей час та місці, за вищевказаних обставин, у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та проникненням у приміщення магазину, із застосуванням предмета, зовні схожого на пістолет.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_7 залишився в автомобілі на місці водія, спостерігаючи за обстановкою, а ОСОБА_9 , у свою чергу, з метою неможливості його впізнання, одягнув на обличчя маску «балаклаву» чорного кольору, взяв до рук предмет, зовні схожий на пістолет, та зайшов до приміщення магазину по АДРЕСА_2 , тобто проник у вищевказане приміщення, де для вчинення розбійного нападу з метою демонстрації реальності своїх злочинних намірів, вирішив використати предмет, зовні схожий на пістолет, як психологічний фактор можливого застосування насильства відносно продавця ОСОБА_10 , небезпечного для її життя та здоров`я. В подальшому, направив пістолет в сторону ОСОБА_10 , погрожуючи його застосуванням, зайшов за прилавок, звідки відкрито викрав грошові кошти в сумі близько 800 гривень. Після цього, разом із викраденими грошовими коштами вибіг з приміщення магазину та направився в сторону автомобіля марки «ВАЗ 2106 ЗНГ» бежевого кольору, р.н. НОМЕР_1 , де за кермом його очікував Добровольський. В цей час ОСОБА_7 , помітивши, що до автомобіля наближається ОСОБА_9 запустив двигун автомобіля, та після того, як останній сів до вказаного транспортного засобу, почав рух в сторону с. Висока Піч, та таким чином вони покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

04.06.2019 року ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України та 05.06.2019 року в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом обшуку; рапортом інспектора Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області cтаршого лейтенанта поліції ОСОБА_12 тощо.

Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Товща, Романівського району Житомирської області, громадянин України, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що вказує на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вироком суду, наявності ризику, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість клопотання слідчого поліції про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку та не визначив розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 є насильницьким, а тому відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вправі не визначати розмір застави.
При цьому, всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира області від 06 червня 2019 року, якою застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 серпня 2019 року, без визначення розміру застави, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :