Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/363/2019 Справа №641/8872/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року Комінтернівський районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в кримінального провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002061 від 14.09.2018, № 0001700 від 28.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002061 від 14.09.2018, № 0001700 від 28.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України.
На обговорення судом поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України
Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені двох злочинів, один з яких, належить до категорії тяжких злочинів, офіційно не працевлаштований, постійного джерела прибутку не має, раніше неодноразово судимий, а тому, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може в подальшому переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, чинити тиск на потерпілих і свідків та вчинити нові злочини. Вказав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не змінились, тому вважав неможливим застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_3 вважала необхідним продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу. Крім того, в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, вказав, що злочини, за якими його обвинувачують не здійснював, вказав, що за час перебування в межах СІЗО , у нього погіршився стан здоров`я, зазначив, що має матір похилого віку, яка хворіє та потребує допомоги. Зазначив, що має постійне місце проживання та реєстрації, є соціально адаптованою особою.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжувався, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, суд враховує, що згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
З огляду на викладене з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, а також виконання процесуальних рішень у справі, враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не наведені будь-які нові дані, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , тому суд вважає, доцільним продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів.
Разом з тим, при розв`язанні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Так, згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, зокрема, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений не зазначає обставини, які виникли після прийняття або існували під час прийняття попереднього рішення про обрання чи зміну запобіжного заходу, які не розглядались судом, та які є підставою для зміни запобіжного заходу.
Враховуючи, що в обґрунтування клопотання не наведено будь-яких нових даних, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, суд не вбачає, у зв`язку з чим, клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Разом з тим, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_5 в судовому засіданні 11.06.2019 року зазначено щодо погіршення стану здоров`я за час перебування в умовах тримання під вартою, суд вважає необхідним надіслати запит до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для з`ясування питання щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 та необхідності лікування його на цей час.
Керуючись ст. ст. 177,197, 199, 314-316, 376, 383,384, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 08 серпня 2019 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Зобов`язати уповноважену особу ДУ «Харківський слідчий ізолятор» надати в строк до 02.07.2019 року відомості щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 та необхідного лікування.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1