Справа №345/462/19
Провадження № 1-кп/345/188/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довпотів, Калуського району Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, освіта середня-спеціальна, пенсіонерки, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту, який надійшов на розгляд до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 04.02.2019 р., органом досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров`я.
Як зазначено в обвинувальному акті, злочин вчинено за наступних обставин.

08.09.2016 р. близько 19:30 год. ОСОБА_2 спільно із своєю дружиною ОСОБА_3 , перебували на дорозі по АДРЕСА_1 , паралельно домогосподарства АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого знаходилась власниця ОСОБА_7 . Між вказаними особами виник словесний конфлікт за висловлені раніше образи. В ході виниклого конфлікту ОСОБА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, зайшов на територію подвір`я ОСОБА_7 , при цьому утримуючи у правій руці дерев`яну палицю, спричинив нею два удари ОСОБА_7 в область голови, а саме у верхню волосисту ділянку, від яких остання впала на землю. У результаті злочинних дій ОСОБА_2 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, та синці і садна в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до обвинувального акту, який надійшов на розгляд до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 04.04.2019 р., органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що вона умисно заподіяла легке тілесне ушкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров`я.
Як зазначено в обвинувальному акті, злочин вчинено за наступних обставин.

08.09.2016 р. близько 19:30 год. ОСОБА_3 спільно із своїм чоловіком ОСОБА_2 , перебували на дорозі по АДРЕСА_1 , паралельно домогосподарства АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого знаходилась власниця ОСОБА_7 . Між вказаними особами виник словесний конфлікт за висловлені раніше образи. В ході виниклого конфлікту ОСОБА_2 зайшов на територію подвір`я ОСОБА_7 при цьому утримуючи у правій руці дерев`яну палицю спричинив нею два удари ОСОБА_7 в область голови, а саме у верхню волосисту ділянку, в наслідок чого ОСОБА_7 впала спиною на землю. В цей час ОСОБА_3 також вирішила приєднатись до дій свого чоловіка ОСОБА_2 з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання підійшовши до ОСОБА_7 сіла їй на груди при цьому ОСОБА_3 правою рукою схопила за шию ОСОБА_7 і застосовуючи фізичну силу, стиснула її. У результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці шиї, що утворились від дії тупих твердих предметів (удару, стиснення), які відповідно до висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров`я, а дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.04.2019 р. кримінальні провадження внесені в ЄРДР за № 0000281 та за № 0001239 об`єднано в одне кримінальне провадження на підставі ст. 334 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільні позови до обвинувачених про відшкодування шкоди, завданої злочином.
В межах даного кримінального провадження було розпочато розгляд справи по суті і проведено дослідження частини доказів з метою встановлення фактичних обставин справи.

21.10.2019 р. в судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подані клопотання, в яких вони просять звільнити їх від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно них закрити. Клопотання мотивоване тим, що у вину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставиться вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України, які є злочинами невеликої тяжкості. А з часу вчинення діянь, яке ставляться їм у вину, вже минуло три роки.

Захисник оголосив зазначені клопотання і просив їх задоволити.

Обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтримали клопотання. І, після роз`яснення їм судом підстав та умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зазначили, що вини у вчиненні злочинів, які їм інкримінуються, не визнають, проте, дали згоду на закриття кримінального провадження з таких підстав.

Прокурор не заперечила щодо задоволення такого клопотання.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечили щодо закриття кримінального провадження із зазначених підстав. Вважають, що, оскільки, обвинувачені вину не визнають і судом вже розпочато судовий розгляд та дослідження доказів, то суд не вправі на цій стадії закривати кримінальне провадження з підстав закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Окрім того, вирішення потребує цивільний позов потерпілої.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які прибули в судове засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, які стосуються заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України, санкція яких передбачає найвищу межу основного покарання у виді виправних робіт на строк до одного року та обмеження волі на строк до двох років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися. Діяння з ознаками злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України, яке ставиться їм вину, мало місце 08.09.2016 р. Від явки до органів слідства, прокурора та суду вони не ухилялися та не переховувалися, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочини не зупинявся та не переривався.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України, закінчився.

Таким чином, відсутні підстави, які б перешкоджали звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

У зв`язку з цим, суд вважає клопотання сторони захисту обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Окремо суд зауважує, що діючим законодавством не передбачено обов`язковості надання згоди потерпілою стороною на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Стосовно заявлених потерпілою ОСОБА_7 цивільних позовів суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені потерпілою ОСОБА_7 цивільні позови про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України, не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід щодо обвинувачених на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285-286, 288, 314, 372, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності задоволити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 про обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрити.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження і звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 прообвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити.

Цивільні позови ОСОБА_7 до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином - залишити без розгляду.

Речові докази:

-медична карта стаціонарного хворого № 8981, опис МРТ Калуської ЦРЛ та знімки КТ-грами Калуської ЦРЛ, які передано на зберіганя в Калуську ЦРЛ вважати повернутими за належністю.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя