Справа№751/3827/18
Провадження №1-кп/751/17/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

номер кримінального провадження 0002058, внесеного 20.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клин, Московської області, Російської Федерації, громадянина України, без зареєстрованого місця проживання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України ,

за участю :

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 20.03.2018 року близько 13 год. 40 хв., ОСОБА_5 , будучи засудженим 04.07.1994 року Деснянським районним судом м. Чернігова за скоєння умисного вбивства , судимість за яке не погашена та не знята у встановленому законом порядку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , в ході конфлікту що виник з мотивів особистих неприязних відносин, умисно, з метою реалізації своїх злочинних дій спрямованих на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , тобто діючи з прямим умислом, наніс останньому один удар лезом ножа в область шиї, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зліва, що призвели до масивної кровотечі.

При цьому, ОСОБА_5 усвідомлюючи що удар лезом ножа заподіяно у життєво важливий орган шию; заподіяне ним тілесне ушкодження викликало втрату свідомості потерпілого та масивну крововтрату, яка в свою чергу призведе до бажаної мети у вигляді смерті ОСОБА_8 , тобто був впевнений що виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки заподіяне тілесне ушкодження не призвело до ушкодження життєво важливих органів та судин і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також у зв`язку з наданням ОСОБА_8 своєчасної медичної допомоги.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , вчиненого особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Ухвалою суду від 16.04.2019 року у кримінальному провадженні призначено судову психіатричну експертизу.

20.05.2019 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи № 223 від 16.04.2019 року, згідно якого у ОСОБА_5 мають місце психічні розлади. Про це свідчать анамнестичні дані про його похилий вік та характерні для нього патофізіологічні прояви старіння. Даний висновок підтверджується і результатами судово-психіатричного дослідження, проведеного у квітні 2018 року. На теперішній час, з урахуванням зміни поведінки підекспертного у судовому засіданні, для винесення остаточного експертного висновку при проведенні теперішньої амбулаторної судово-психіатричної експертизи недостатньо даних, що містяться в матеріалах справи і отриманих під час огляду підекспертного. Експертна комісія вважає за доцільне призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи по даному кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні, враховуючи висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 223 не заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Захисник у судовому засіданні підтримав раніше подане письмове клопотання про призначення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т. 2 а.с.76-77). Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 на стадії досудового слідства надавав покази , з його участю проводився слідчий експеримент , але при розгляді справи у суді він взагалі не проявляє будь-якого інтересу до справи , не впізнає учасників справи , не ставить жодних запитань , у нього затьмарена свідомість , спостерігається порушення мислення. На даний час виникли обставини , які дають підстави вважати , що ОСОБА_5 захворів на психічну хворобу , яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 223 від 16.04.2019 року комісія вважає за доцільне призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи по даному кримінальному провадженню, оскільки для винесення остаточного експертного висновку при проведенні експертизи недостатньо даних , що містяться в матеріалах справи і отриманих під час огляду підекспертного.

Відповідно до статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Статтею 242 КПК України передбачено , що за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо осудності або обмеженої осудності підозрюваного, призначення експертизи є обов`язковим.

При цьому, для визначення подальших дій суду у цьому кримінальному проваджені, підлягають вирішенню питання про вчинення особою кримінального правопорушення у стані неосудності, обмеженої осудності, або осудності, з подальшим виникненням захворювання на психічну хворобу до постановлення вироку.

В судовому засіданні, прокурор при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, підтримав письмове клопотання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні цього питання поклались на розсуд суду.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує конкретні обставини вчинення правопорушення, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема обвинувачений, з огляду на його моральні якості, може впливати на потерпілого, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Також, суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме : вагомість наявних доказів, які можуть переконувати, що обвинувачений міг вчинити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується; ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства особи, не має місця проживання, немає тісних соціальних зв`язків, немає засобів для існування, також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, що підтверджується медичною документацією.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання, зазначеним в ст. 177 КПК України ризикам, тому дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строк тримання під вартою, терміном до 60 діб.

Керуючись статтями 3, 177, 178, 242, 331, 332, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення стаціонарної комплексної судової психологопсихіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - задовольнити частково .

Призначити у кримінальному провадженні стаціонарну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103-А).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1. Чи страждає обвинувачений ОСОБА_5 якою-небудь психічною хворобою чи затримкою психічного розвитку? Якщо страждає, то чи міг він усвідомлювати свої дії, керувати ними при вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення?

2. Чи знаходився обвинувачений ОСОБА_5 в момент вчинення кримінального правопорушення у хворобливому стані та чи міг він усвідомлювати свої дії, керувати ними?

3. Чи є обвинувачений ОСОБА_5 душевно хворим та з якого часу?

4. Чи носить захворювання психіки ОСОБА_5 хронічний характер?

5. Чи потребує обвинувачений ОСОБА_5 застосування до нього у зв`язку з психічною хворобою примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

6. Чи міг ОСОБА_5 перебуваючи в певному психічному стані передбачати наслідки своїх дій?

7. Який психічний стан обвинуваченого ОСОБА_5 в теперішній час, чи може він брати участь у судовому розгляді кримінального провадження?

8. Чи може ОСОБА_5 за своїм психічним станом давати об`єктивні покази?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України.

В розпорядження експертної установи направити матеріали судового провадження у 2-томах.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 29 липня 2019 року включно.

Розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, відкласти до отримання висновку експертизи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3