У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції із ДУ «Київський слідчий ізолятор», клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді комерційного директора ТзОВ «Торговий дім ЕКМІ», одруженого, дітей чи інших утриманів не має, раніше не судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 31.01.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в :
22.05.2019 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 31.01.2019 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні слідчим вказано, що на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що водій ОСОБА_6 , 31.01.2019 року, близько 18 год. 42 хв., керуючи автомобілем марки Ауді S6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Дмитрівської в м. Києві, зі сторони вул. Бульварно-Кудрявської в напрямку до пл.. Перемоги, розташовуючись в крайній лівій смузі, з трьох наявних в його напрямку руху.

Наблизившись до світлофору, встановленого навпроти будинку № 2 по вул. Дмитрівській в м. Києві, ОСОБА_6 зупинив керований ним транспортний засіб на червоний сигнал світлофора, розташувавшись другим в смузі, за автомобілем марки Фольксваген Гольф, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

В цей же час, в межах п`ятої (крайньої лівої) смуги проїзної частини пл. Перемоги, для виконання маневру лівого повороту зі сторони просп. Перемоги до вул. Дмитрівської зупинився автомобіль марки Мазда 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

Незважаючи на увімкнений червоний сигнал світлофору, водій ОСОБА_6 , відновив рух свого автомобіля та скоїв наїзд на стоячий автомобіль марки Фольксваген Гольф, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , після чого продовжив рух по вул. Дмитрівській, наблизився до регульованого перехрестя пл. Перемоги з вул. Дмитрівською, рух на якому, регулюється автоматичним світлофором, де скоїв наїзд на автомобіль марки Мазда 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , Тойота Ленд Крузер, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , Шкода Октавіа, під керуванням водія ОСОБА_10 та Деу Нексіа, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_11 , які також очікували увімкнення зеленого сигналу світлофору.

Слідчий вказує, що під час руху ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункту «б», 8.7.3 підпункту «е» та 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими; дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як зазначає слідчий, порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виявились в тому, що він, керуючи автомобілем марки Ауді S6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи перед світлофором, на якому був увімкнений червоний сигнал світлофору, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впевнився, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, відновив рух, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль марки Фольксваген Гольф, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який стояв попереду нього, після чого, загрожуючи життю та здоров`ю громадян, продовжив рух та на червоний сигнал світлофору виїхав на регульоване перехрестя пл. Перемоги та вул. Дмитрівської, де здійснив наїзд на автомобілі марки Мазда 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , Тойота Ленд Крузер, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , Шкода Октавіа, під керуванням ОСОБА_10 та Деу Нексіа, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_11 , які очікували увімкнення зеленого сигналу світлофору.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких того ж дня померла в приміщенні Київської міської клінічної лікарні №17.

Слідчий вказує у клопотанні, що відповідно до висновкоу судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 №012-31-520-2019 від 17.04.2019 року встановлено, що смерть останньої настала внаслідок закритої травми голови та грудей з ушкодженням кісток (склепіння та основи черепа, ребер та внутрішніх органів, оболонок та речовини головного мозку, паренхіми легені).

Виявлені тілесні ушкодження об`єднані одним механізмом травми в короткий проміжок часу (майже одномоментно) і оцінювати їх окремо за ступенем тяжкості не має сенсу. Усі вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

01.02.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої підозри повністю підтверджується доданими до клопотання доказами.

В подальшому щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без альтернативного визначення розміру застави, який було продовжено до 26.05.2019 року.

Вказує, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

Необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою обгрунтовує тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу підозрюваному не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, зазначає, що завершити досудове розслідування на даний час не видається можливим, оскільки триває проведення комісійної судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 , амбулаторної судово-психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_6 та комплексної судово-фототехнічної, відеотехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Вказує, що станом на 20.05.2019 року до органу досудового розслідування не надійшов жоден із вище вказаних висновків раніше призначених експертиз.

Як наслідок, просить продовжити строк тримання підозрюваного під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні його доводам, просять таке задовольнити. Альтернативний розмір застави просять не визначати, оскільки правопорушення пов`язане із загибеллю людини. Звертають увагу, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, на момент дорожньо-транспортної пригоди підозрюваний перебував у стані наркотичного сп`яніння. Вказують, що правопорушення набуло широкого суспільного резонансу.

Захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечив, вказує, що підозра є необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_6 раніше отримав травму, внаслідок його побиття, після чого тривалий час проходив відповідне лікування. У нього іноді можуть траплятись раптові напади епілепсії, підозрюваний втрачає свідомість, а тому вказані обставини зумовили те, що автомобіль ОСОБА_6 став некерованим та здійснив зіткнення із іншими автомобіля. Зазначає, що наркотичних речовин підозрюваний не вживав та не вживає, а приймає лише призначені йому лікарські засоби, на обліку в лікаря нарколога ОСОБА_6 в дійсності не перебував, щодо факту можливої його постановки на відповідний облік проводиться службове розслідування. Звертає увагу, що у підозрюваного наявні стійкі соціальні зв`язки, він вже тривалий час утримується під вартою, а жодні слідчі дії з ним не проводяться. На даний час тривають перемовини щодо відшкодування завданої шкоди, однак такі ще не завершились. Вказує, що підозрюваний потребує лікування, а тому не може перебувати під вартою.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, просить в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, ознайомившись доводами заявленого клопотання, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 31.01.2019 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

01.02.2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.02.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без альтернативного визначення застави, який в подальшому було продовжено, строк дії такого спливає 26.05.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2019 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_6 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за обставин, що вищевикладені.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 31.01.2019 року з доданою до нього схемою; висновок судової автотехнічної експертизи № 12-2/420 від 01.04.2019 року; висновок судово-медичної експертизи № 012-31-520-2019 від 17.04.2019 року щодо причин смерті потерпілої; протокол затримання підозрюваного від 01.02.2019 року, висновок комісійної судово-медичної експертизи № 031-27-2019 від 03.05.2019 року, згідно якого на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 перебував в стані наркотичного сп`яніння; іншими матеріалами в їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі із дотриманням вимог ст. 176-178 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Слідчий суддя приймає до уваги, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочинів є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , враховуючи, що заявлені слідчим прокурором ризики знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності та не буде свавільним.

Проводовжуючи застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя особливу увагу звертає на той факт, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується як висновком експертизи, так і висновком Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», згідно останнього документу у підозрюваного виявлено позитивні проби на марихуану (каннабіноїди), амфетамін (фенілалкіламіни), МДМА (екстазі).

Окрім цього, можливо факт перебування підозрюваного на наркологічному обліку і є спірним, однак в квітні 2018 року ОСОБА_6 було поставлено діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання каннабіноїдів, що підтверджується відповідними долученими медичними документами, а саме медичною карткою амбулаторного хворого від 23.04.2018 року.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у продовженні тримання ОСОБА_6 під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя звертає увагу на той факт, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру в межах іншого кримінального провадження, він хоч і одружений, але дітей чи інших утриманців не має, інформації, що підозрюваний страждає будь-якими хворобами, що виключають можливість тримання його під вартою слідчому судді не надано.

Вказані обставини підтверджують наявність заявлених у клопотанні ризиків, а також те, що такі не просто продовжують існувати, а їх ступінь є достатньо високий для того щоб позбавити на даний час підозрюваного волі.

Оскільки ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із загибеллю людини, зважаючи на наявні достатньо високі ризики його позапроцесуальної поведінки, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку про підставність заявленого клопотання та необхідність його задоволення.

Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без альтернативного визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто до 22 липня 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1