Справа № 591/5069/18
Провадження № 1-кп/591/242/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , яким обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні 24.07.2019 року прокурор в порядку ст. 331 КПК України заявила клопотання про продовження раніше обраного щодо обвинувачених ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на наступні 60 днів, мотивуючи це тим, що до закінчення раніше обраного запобіжного заходу розгляд кримінального провадження неможливий з об`єктивних причин, а ризики, що були підставою для взяття обвинувачених під варту, не припинили свого існування.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, подавши письмові заяви про його проведення без їх участі.

Захисники та обвинувачені проти продовження тримання під вартою обвинувачених заперечували, вважали, що підозра їх обвинувачених є необґрунтованою, а ризики не доведеними. Просили в разі якщо суд дійде висновків про необхідність застосування запобіжних заходів обвинуваченим, то застосувати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку тримання під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 суд бере до уваги, що:

по-перше, станом на час обрання вказаним особам запобіжного заходу у виді тримання під вартою при проведенні досудового розслідування, наявність наведених у клопотанні прокурора ризиків була очевидною з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченим;

по-друге, раніше ухвалені судові рішення про обрання та продовження запобіжного заходу в виді тримання вартою відносно обвинувачених дійсно ґрунтувались на тому, що існують ризики, передбачені пунктами 1,3,4,5 статті 177 КПК України. Крім того, бралась до уваги тяжкість обвинувачення та інші обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. У той же час, у контексті правомірності обмежень прав людини принцип верховенства права у практиці ЄСПЛ втілюється у встановленні критеріїв пропорційності таких обмежень.

З огляду на це, в окремих рішеннях ЄСПЛ сформульовані висновки, які за певних умов допускають тривале тримання під вартою, яке не буде вважатись порушенням права людини на свободу в розумінні ст. 5 Конвенції.

Зокрема, за практикою ЄСПЛ, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).

Крім того, Суд вказує на те, що наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk v. Turkey (Сельчук проти Туреччини), § 34; Matznetter v. Austria (Мацнеттер проти Австрії), § 9).

В даній справі обвинувачені ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 були затримані за обставин, які є підставою для обґрунтованої підозри їх у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_14 та поєднане з проникненням у житло.

Крім того, репутації обвинувачених є негативними, оскільки вони є судимими особами, та в матеріалах наявні численні запити органів досудового розслідування про необхідність проведення слідчих дій з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які підозрюються у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Наведені обставини біографії обвинувачених та характеристика їх особистостей з часом не змінюються і не втрачають свого процесуального значення, а лише свідчать про існування стійкого ризику ухилення з їх боку від суду.

До того ж, усі обвинувачені не мають легального джерела доходів та постійного місця роботи, що у сукупності з іншими обставинами їх життя збільшують ризик вчинення ними інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначене, обставини та мотиви, покладені в основу попередніх ухвал суду про обрання та продовження тримання під вартою обвинувачених по цьому кримінальному провадженню, станом на 24.07.2019 року не припинили свого існування, а тому колегія не вбачає підстав для зміни тримання під вартою обвинувачених на інший запобіжний захід чи його скасування.

Доводи захисників в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора колегія відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для продовження тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора.

Оскільки вказані особи обвинувачуються у вчиненні злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України колегія суддів вважає за можливе не визначати розмір застави як умови звільнення обвинувачених з-під варти.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити, а у задоволенні клопотань сторони захисту відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22.09.2019 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22.09.2019 року включно.

Продовжити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22.09.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3