Справа №390/1207/18
Провадження №1-кп/390/94/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000557 від 24 травня 2018 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняхівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи, що не має судимостей,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за наступних обставин.

30 січня 2018 року, ОСОБА_6 , перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився на зберіганні транспортний засіб «ГАЗ 5312», спеціалізований, вантажний, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який на праві власності належить ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, через незачинені дверці проник до вказаного транспортного засобу та відбуксирував його до пунтку прийому металобрухту приватного підприємства «ІТАКА - М», що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Шосейна, б.1, де збув його в якості металобрухту, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди, відповідно до висновку експерта від 30.07.2018 року № 109 за результатами судової авто товарознавчої експертизи на загальну суму 100 400 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєному визнав та пояснив, що обставини вчиненого ним злочину не оспорює, згодний з кваліфікацією його дій та оцінкою викраденого. Однак, цивільний позов потерпілого в частиі моральної шкоди не визнає. Пояснив суду, що вказаний автомобіль «ГАЗ 5312», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , йому поставив у двір його знайомий ОСОБА_7 , який був винен йому гроші. Автомобіль простояв у його дворі близько пів року, він був зламаний, а ключі були всередині машини, кому він належав йому не було відомо. За цей час він постійно нагадував ОСОБА_7 , щоб той віддав йому борг, проте останній ухилявся, попереджав його, що здасть автомобіль на метал. 30.01.2018 року він найняв евакуатор та здав автомобіль на метал, за що отримав близько 20000 гривень. Щиро кається у скоєному, просить суворо не карати.

Доптаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що віддав транспортний засіб «ГАЗ 5312», спеціалізований, вантажний, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який йому належтить на праві приватної власності на капітальний ремонт ОСОБА_7 . Коли через пів року він кинувся за автомобілем, то виявилося, що він зник. У зв`язку з вказаними подіями він переніс емоційні та душевні страждання у зв`язку з чим просить суд задовольнити його цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників провадження, при дослідженні вини обвинуваченого ОСОБА_6 суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням позовної заяви та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини справи, які не досліджувались, в апеляційному порядку.
Аналізуючи добуті по справі докази, межі яких судом визначено відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_8 , в межах пред`явленого обвинувачення, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.289 КК України оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.
При обранні покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості, але тяжких наслідків по справі не наступило. Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є учасником бойових дій.
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, та враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, врахувавши позицію органу пробації, суд вважає, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо без ізоляції його від суспільства та вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
По справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 100 400 грн. та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений винний у вчиненні злочину і його злочинними діями потерпілому завдано матеріальної шкоди в розмірі 100 400 грн., крім того, обвинувачений визнав цивільний позов в частині матеріальних збитків, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 100 400 грн.

Згідно з ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір заподіяної потерпілому ОСОБА_4 моральної шкоди, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєним обвинуваченим злочином та перенесеними потерпілим моральними переживаннями.

Так, в результаті зникнення автомобіля потерпілий ОСОБА_4 зазнав душевних страждань, однак, суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди у сумі 10 000 грн. є завищеним, а тому виходячи із принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у сумі 3000 грн.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76, КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбаченіст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_6 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 21 серпня 2019 року.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 100 400 грн.в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3000 грн .в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 858 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя підпис
З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1