Справа № 711/3669/19
Провадження № 1-кп/711/284/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:

Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_4 повторно таємно викрав чуже майно за наступних обставин.

Приблизно о 12 годині 23 жовтня 2018 року ОСОБА_4 перебував поруч із будинком АДРЕСА_2 і, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного заволодіння чужим майном проник на територію вказаного володіння, де шляхом зламу вхідних дверей проник до гаражного приміщення, звідки в ніч з 23 на 24 жовтня 2018 року повторно таємно викрав набір гайкових ключів «Хром-Ванадіум» вартістю 550 грн., кутник металевий розмірами 100х100 мм товщиною 10 мм, довжиною 2 м. та вагою 35 кг, конструкції з металевих кутників вагою 50 кг вартістю 474 грн.30 коп., металеву драбину вагою 30 кг вартістю 760 грн., кирку будівельну вартістю 107 грн.50 коп., пральну машинку «Чайка 3» вартістю 670 грн., автоперекидач виробництва «ДнепрТяжМаш» для автомобіля ВАЗ вартістю 700 грн., два саморобні зарядні пристрої для автомобіля вартістю 760 грн., а всього викрав майна потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 4021 грн.80 коп.

Зазначеними умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно і поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю і пояснив, що не оспорює фактичних обставин, тобто часу, дати, місця і способу викрадення чужого майна, його найменування, переліку і вартості, але від давання показань суду відмовився.

Вартість викраденого майна визначена висновками судових товарознавчих експертиз.

Із копії вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2018 року встановлено, що ОСОБА_4 станом на 23 і 24 жовтня 2018 року був судимим за ч.2 ст. 185 КК України.

Інші докази суду для дослідження не надавались, хоча суд роз`яснив сторонам обвинувачення і захисту, а також потерпілому вимоги ч.3 ст. 349 КПК України. Учасники судового розгляду не оспорювали фактичних обставин справи.

З урахуванням наведених доказів суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно і поєднане з проникненням до іншого приміщення, яким є гараж.

Призначаючи покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, суд враховує обставини його скоєння, ступінь його тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання.

При цьому суд враховує роз`яснення, які містяться в абзаці 3 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.

Як зазначено вище, суд встановив, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно під час іспитового строку, не відбувши покарання за злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, тому ця обставина впливає на кваліфікацію злочину за ознакою повторності.

Разом з тим, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2019 року ОСОБА_4 звільнений від покарання на підставі ч.1 ст. 78 КК України, тому суд з огляду на вказані роз`яснення не вправі призначити йому покарання на підставі ст. 71 цього Кодексу за сукупністю вироків.

Пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_4 повне визнання ним своєї вини. Суд не вбачає щирого каяття в діях обвинуваченого, тому що він не відшкодував потерпілому матеріальних збитків, незважаючи на те, що той не заявив цивільний позов, і не вжив заходів щодо повернення власнику викраденого майна. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні. За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, під наглядом у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

На час ухвалення вироку ОСОБА_4 вважається таким, що не судимий, тому суд з урахуванням обставини, що пом`якшує його покарання, призначає йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі. При цьому підстав для застосування ст. 75 КК України немає, адже вказана норма закону застосовується у разі, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Суд враховує, що відносно ОСОБА_4 неодноразово виносились обвинувальні вироки за вчинення умисних, у тому числі й корисливих злочинів, і суди надавали йому можливість виправитись, звільняючи від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, однак це не привело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, однак він не виправився і знову вчинив умисний корисливий тяжкий злочин в період іспитового строку.

Ця позиція суду цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.07.2018 року у справі № 755/6254/17.

Суду надано документально підтверджені витрати на залучення експертів, тому суд стягує ці витрати з обвинуваченого згідно з положеннями ч.2 ст. 124 КПК України.

У відповідності до ч. 9 ст. 100 вказаного Кодексу речовий доказ у справі диск із відеозаписом, необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, але з урахуванням винесення обвинувального вироку суд вважає, що існує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від відбування покарання, тому застосовує до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк покарання обчислювати з дати затримання засудженого.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати його не відлучатися за межі міста Черкаси без дозволу суду чи прокурора.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2002 грн.

Диск лазерної системи зчитування з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1