Справа № 201/4949/19
Провадження 1-кс/201/2780/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 31.07.2018р. про закриття кримінального провадження №0000305 від 26.03.2018р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25.04.2019р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 31.07.2018р. про закриття кримінального провадження №0000305 від 26.03.2018р. В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, відповідна постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 25.04.2019р. скаргу передано 26.04.2019р.

Розгляд скарги було призначено на 13.05.2019р. (з урахуванням того, що суддя ОСОБА_1 перебувала у відпустці згідно наказів від 25.04.2019р. № 138-в, 139-8 та № 140-в з 02 по 12.05.2019р. включно).

Розгляд скарги, який було призначено на 13.05.2019р., було відкладено на 16.05.2019р. для витребування для огляду матеріалів кримінального провадження, які були надані суду тільки 16.05.2019р.

Розгляд скарги, який було призначено на 16.05.2019р., було відкладено на 21.05.2019р. для вивчення судом матеріалів кримінального провадження, які були надані суду через канцелярію суду тільки 16.05.2019р.

ОСОБА_3 21.05.2019р., будучи доставленим до суду, надав суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити. Також в цій заяві просив суд проводити судове без фіксації судового процесу технічними засобами.

Представник прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 21.05.2019р. заперечував проти задоволення скарги з підстав викладених у постанові , а також письмових запереченнях від 21.05.2019р.

Між тим, надав суду заяву, з якої вбачається, що він не заперечує проти розгляду скарги 21.05.2019р. в судовому засіданні без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розгляд скарги 21.05.2019р. відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України та поданих до суду заяв скаржника та прокурора від 21.05.2019р.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000305, вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 31.07.2018р. кримінальне провадження № 0000305 від 26.03.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 29.06.2017р. не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2018р., висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження встановлена відсутність об`єктивної сторони складу злочину.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

З матеріалів наданого кримінального провадження № 0000305 встановлено, що станом на час закриття кримінального провадження слідчим у неповному обсязі перевірено зміст доводів, заяв, скарг ОСОБА_3 .
Окремі посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження носять загальний характер, без змістовного, конкретного аналізу доказів.
Зокрема, слідчим не було здійснено проведення всіх слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин, зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Так, не було проведено одночасні допити для з`ясування причин розбіжностей в показаннях, впізнання, експертизи тощо, на які посилається скаржник у своїй скарзі.

Отже, викладені обставини вказують про неповноту досудового розслідування, у зв`язку із чим постанова слідчого від 31.07.2018р. про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Суд критично ставиться до заперечень представника прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 21.05.2019р. стосовно того, що заява щодо вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 зі сторони працівників Чечелівського ВП ДНП ГУНП у Дніпропетровській області надійшла лише 15.03.2018р., тобто майже через рік після скерування обвинувального акту до суду, не може бути доказом відсутності неправомірних дій з боку працівників відділу поліції.

А відсутність будь-яких медичних документів щодо наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, має бути встановлена під час досудового розслідування та повинна була знайти своє відображення у оскаржуваній постанові від 31.07.2018р.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000305, не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, ч. 4 ст.107, ст.ст.110, 303-307 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 31.07.2018р. про закриття кримінального провадження №0000305 від 26.03.2018р. задовольнити.

Постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 31.07.2018р. про закриття кримінального провадження №0000305 від 26.03.2018р. скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1