справа №563/1928/18
У Х В А Л А

11.12.2019 року Колегія суддів Здолбунівського районного суду

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження № 0000214 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6, 9 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185, ч.4 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин за п.п.6, 9 ч.2 ст.115 КК України, в таємному викраденні чужого майна за ч.1 ст.185 КК України та в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за скоєне діяння, оскільки після вчинення злочинів ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування та був оголошений у розшук. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, частина з яких є його знайомими. Враховуючи, що ОСОБА_6 скоїв злочини під час іспитового строку, існують об`єктивні ризики, що перебуваючи на волі, обвинувачений знову може вчинити новий злочин. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не здатен забезпечити перебування обвинуваченого за місцем свого проживання, своєчасне його з`явлення до суду, попередити вчинення ним інших кримінальних правопорушень та виключення можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 просять змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, крім того, обвинувачений є інвалідом другої групи та за станом здоров`я потребує оперативного втручання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Прокурором належним чином обґрунтовано, що обставини, які стали підставою для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 колегією суддів враховуються вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні, а також для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_7 не надано суду жодного доказу щодо необхідності проведення операції обвинуваченому в зв`язку з хворобою та щодо неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_6 у слідчому ізоляторі за станом здоров`я.
На підставі наведеного, клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 20 години 00 хвилин 07 лютого 2020 року.

Обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику адвокату ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді