У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
05 грудня 2019 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянув апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Волинської області (далі прокурор) ОСОБА_2 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000142, і

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.201, ч.1 ст.263 КК України і на підставі ч.ч.1,2 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у три роки та з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України. Також ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.201 КК України за окремим епізодом та виправдано його на підставі п.2 ч.1ст.373 КК України за недоведеністю його участі у вчиненні даного кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.1 ст.263 КК України за окремим епізодом та виправдано його на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Так, апелянт, в мотивувальній частині апеляційної скарги просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В прохальній частині апелянт просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст.201, ч.1 ст.263, ч.3 ст.15 і ч.1 ст.263 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Висунувши вимогу про ухвалення нового вироку апеляційним судом, прокурор не зазначає, які саме докази має дослідити суд другої інстанції.

Між тим, у відповідності до вимог ст.23 КПК України, суд апеляційної інстанції не може дати іншу оцінку доказам, які дав суд першої інстанції не дослідивши їх безпосередньо.

При цьому, суддя-доповідач привертає увагу апелянта на те, що згідно вимог ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Крім того, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої і ухвалює свій вирок лише з підстав наведених у ст.420 КПК України.

Проте апелянт, взагалі не покликається на ст.420 КПК України та не наводить жодних підстав для ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2019 року, щодо ОСОБА_3 , залишити без руху.

Надати апелянту п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1