У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2861/16

№ 1-кп/183/29/19

12 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження№0000637 заобвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, не одруженого, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_3 , призначено наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 грудня 2014 року № 291 - РС на посаду зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду командира гармати 2 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи, який прибув із частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .
Сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно приховано^ мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її ^місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення^ воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 407 КК України внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» опублікованої у журналі Голос Українивід 04.03.2015 № 39, сержант ОСОБА_3 вчинив злочин в умовах особливого періоду.
З 20 травня по 20 червня 2015 року сержант ОСОБА_3 знаходився в щорічній черговій відпустці тривалістю 30 діб.
Таким чином, 20 червня 2015 року сержант ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не повернувся до розташування військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_2 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
5 січня 2016 року сержант ОСОБА_3 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе, в результаті чого злочин був припинений.
Таким чином, 20 червня 2015 року сержант ОСОБА_3 не з`явився до військової частини НОМЕР_2 з щорічної відпустки без поважних причин та незаконно перебував поза розташуванням військової частини до 5 січня 2016 року.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу до військової частини військовослужбовцем без поважних причин вчинене в умовах особливого періоду.

Прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження, так як обвинувачений ОСОБА_3 помер 22 січня2019 р., що підтверджується документами в тому числі копією свідоцтва про смерть №37 від 29 січня 2019р.
Суд, вислухавши думку прокурора,дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть обвинувачений ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви про продовження судового розгляду з метою реабілітації померлого до суду не надходило.
Таким чином кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КПК України підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись п. 5 ст. 284 КПК України , суд , -

постановив :

закрити кримінальне провадження № №0000637 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України у зв`язку з його смертю.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1