ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/277/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/149/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Монастириського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2019 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Згідно вироку суду 09 листопада 2018 року близько 04 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_6 керував автомобілем марки «Audi A4» зеленого кольору, реєстраційний номер: « НОМЕР_1 » з технічними невідповідностями вимогам п.31.4.5-г (колеса і шини) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), оскільки на одну (задню) вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Вказаним автомобілем обвинувачений ОСОБА_6 рухався з пасажиром ОСОБА_9 автодорогою «Бучач-Товсте», що по вул. Язловецька, в межах с. Цвітова Бучацького району Тернопільської області з боку м. Бучач у бік с. Язловець Бучацького району. Проїжджаючи відрізок вказаної автодороги, яка знаходиться біля господарства ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 вів керований транспортний засіб із швидкістю не менше як 80 км/год., перевищивши тим самим як допустиму так і максимально дозволену в населеному пункті швидкість, чим порушив вимоги п.п. 12.1. та 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен в населеному пункті вести транспортний засіб із швидкістю, яка б не перевищувала 60 км/год., враховуючи при цьому дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок допущених порушень водій легкового автомобіля марки «Audi А-4» ОСОБА_6 , втратив контроль над керованістю транспортного засобу і в стані заносу виїхав спочатку на зустрічну смугу та узбіччя, а потім поза їх межі, де у кюветі в ході перекидання зіткнувся із стовбуром дерева.

Під час перекидання автомобіля та його зіткнення із стовбуром дерева пасажир ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, а саме: закритий косо-поперечний перелом верхньої третини правої стегнової кістки із зміщенням, які належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог п. 12.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить строк на апеляційне оскарження поновити, а вирок місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі на підставі ст. 46 КК України у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження ним був пропущений з поважних причин, оскільки до завершення строку оскарження обвинувачений ОСОБА_6 захворів та перебував на лікуванні до 07 травня 2019 року. 08 травня 2019 року він уклав з ним договір про надання правової допомоги та в цей же день апеляційна скарга була надіслана адресу Монастириського районного суду Тернопільської області.

Зазначає, що оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, кримінальні правопорушення раніше ним не вчинялися, із потерпілим він примирився та відшкодував йому в повному обсязі завдану шкоду, вирок підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності;

- потерпілий ОСОБА_9 у своїй скарзі також просить вирок суду скасувати, закривши провадження у справі на підставі ст. 46 КК України у звязку з його примиренням з обвинуваченим ОСОБА_6 .

Зазначає, що вони є друзями з дитинства, він відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі і претензій до нього не має;

-прокурор у зміненій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, кримінальні правопорушення раніше ним не вчинялися, із потерпілим він примирився та відшкодував йому в повному обсязі завдану шкоду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити їхні апеляційні скарги, прокурора, який просив задовольнити його змінену апеляційну скаргу, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у звязку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 слід поновити, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та змінену апеляційну скаргу прокурора Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області - задовольнити.

Як вбачається з доданої до апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 довідки головного лікаря Бучацької ЦКРЛ від 07 травня 2019 року, ОСОБА_6 дійсно знаходився на лікуванні з 26 квітня по 07 травня 2019 року, у звязку з чим колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вироку суду був пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України учасниками судового розгляду не заперечуються.

Обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_9 разом з апеляційною скаргою подали клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_9 , прохаючи закрити кримінальне провадження щодо нього.

В судовому засіданні учасники кримінального провадження підтримали клопотання із наведених у ньому мотивів.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обвинувачений і потерпілий примирились та підтримали подане ними до суду відповідне клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Отже, у даному провадженні наявні всі умови, передбачені ст. 46 КК України, які в сукупності є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим і таке звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається судом.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже, за наявності у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 підстав, передбачених ст. 46 КК України, колегія суддів, керуючись вимогами ст.417 КПК України, має скасувати вирок Монастириського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2019 року та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 418 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Строк на апеляційне оскарження вироку Монастириського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 поновити.

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та змінену апеляційну скаргу прокурора Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області задовольнити.

Вирок Монастириського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи