Житомирський апеляційний суд
Справа №286/153/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000014 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року, яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого
- за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_9 не застосовувався.
Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 443 гривні матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.

встановила:

Згідно вироку, ОСОБА_9 в один із днів періоду часу з 15 по 30 листопада 2015 року, близько 14 години, в селі Гаєвичі Овруцького району через вхідну хвіртку пройшов на територію домогосподарства ОСОБА_10 та шляхом вільного доступу, через незамкнені двері зайшов до приміщення гаражу, де з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, з наявної там господарської полиці таємно викрав електродриль марки «Енергомаш», вартістю 443 грн., яку переніс з гаражу та в подальшому продав невстановленій слідством особі.
Таким чином, ОСОБА_9 таємно викрав чуже майно вартістю 443 грн., чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачуваний ОСОБА_9 зазначає, що вироку суду ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що вину у вчиненні злочину, який йому інкримінується він не визнає, під час досудового слідства свою вину визнав, оскільки до нього, до особи якій лише виповнилось 18 років чинився тиск зі сторони слідства.
Зазначає, що суд першої інстанції при постановленні вироку взяв до уваги тільки докази сторони обвинувачення та побудував свій вироку на показаннях свідків зі сторони потерпілого.
Вказує, що показання потерпілого ОСОБА_10 та його співмешканки ОСОБА_11 є неправдивими, оскільки вони не могли вказати, коли саме в який день пропала у потерпілого дриль.
Зазначає, що слідством з ним, як з підозрюваним не проведено ні однієї слідчої дії.
Вказує, що він ніколи не заходив до помешкання потерпілого, тим більше до гаража.
Зазначає, що показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є неправдивими, оскільки не підтверджені жодним доказами

Просить вирок суду скасувати, виправдати його та провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин наведених у вироку, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та ретельно перевірених та наведених у вироку доказах, оцінених в сукупності.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що він працює на будівництві. Восени 2015 року робив ремонт на одному об`єкті. Після 8 листопада привіз інструменти додому. В кінці листопада 2015 року, точної дати він не пам`ятає, збирав інструменти знову на роботу, та виявив, що немає електродрилі. Спитав у дружини, чи вона нікому не давала інструменти, та запідозрив ОСОБА_9 , бо він в той час приходив до його сина і знав, де що у них лежить.

Зазначені показання потерпілого узгоджуються з іншими доказами, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що крадіжку дрилі з гаражу домоволодіння її чоловік ОСОБА_10 виявив в середині листопада 2015 року та зателефонував до дільничного.

Свідок ОСОБА_12 показав, що обвинуваченого та потерпілого знає, вони разом працювали на ремонтних роботах в с. Кам`янка Овруцького району у 2015 році. На роботі використовували власні інструменти. В електроінструментах міняли шнури, бо звичайні шнури погані, тонкі, тому вони з ОСОБА_10 прикручували замість них кращі та довші. Це саме зробили і з електродрилем. Восени 2015 року у вихідний день, в суботу чи в неділю, він бачив ОСОБА_9 на базарі, у нього в руках була електродриль ОСОБА_10 , він її впізнав по білому довгому шнуру.

Свідок ОСОБА_13 допитаний в суді, повідомив, що восени 2015 року, точного дня не пам`ятає, він по дорозі на роботу, зайшов на базар в м. Овручі, щоб купити рукавиці і бачив ОСОБА_9 , який стояв біля виходу з базару. Під курткою, він щось притримував руками. З розстібнутої куртки виглядав якийсь шнур, згорнутий у моток, білого чи сірого кольору. Приблизно через тиждень в Овруцькому відділенні поліції він дізнався, що ОСОБА_9 підозрюють у крадіжці електродрилі у ОСОБА_10 тоді він розповів ОСОБА_14 , що бачив ОСОБА_9 на базарі з електроінструментом.

Суд перевіряв шляхом допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 об`єктивність показань потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в тому числі причину та обставини знаходження свідка ОСОБА_13 , в кінці 2015 року в Овруцькому ВП, де він зустрів ОСОБА_9 та встановив, що ОСОБА_13 дійсно перебував під адміністративним наглядом та з`явившись на реєстрацію повідомив працівнику поліції ОСОБА_14 , що бачив у ОСОБА_9 електроінструмент з індивідуальними ознаками, які відповідають електродрилі викраденої у потерпілого.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він до даної крадіжки не причетний та мав алібі, оскільки працював у ОСОБА_16 , також не знайшли свого підтвердження, в ході судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_16 , користуючись в суді даними обліку явки працівників пояснив, що з 8 по 30 листопада 2015 року ОСОБА_9 не регулярно виходив на роботу, а зокрема не працював 14 днів, а на виробництві, яке знаходиться в м. Овручі по вул. Прикордонна, 21, протягом дня жорсткого контролю за працівниками немає та є можливість відлучитись з роботи.

Свідок ОСОБА_17 (мати) пояснила суду, що в кінці 2015 року до неї приїхав ОСОБА_10 і питав, де ОСОБА_18 , сказав, що у нього пропали рубанок та дриль, просив, щоб ОСОБА_18 їх повернув. Приходив дільничний, говорив з сином.

З протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від 02.01.2016 вбачається, що ОСОБА_10 звернувся до Овруцького ВП з заявою про те, що в період часу з 20 листопада 2015 року невстановлена особа з приміщення належного йому гаража викрала електроінструмент.

На думку колегії суддів, вказані докази, в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 .

Підстав оговорювати потерпілому ОСОБА_10 , свідкам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинуваченого судом апеляційної інстанції не встановлено, сам ОСОБА_9 заявляв, що не перебував з цими особами в неприязних стосунках, з його апеляційної скарги слідує, що спочатку він визнавав, що взяв дриль у ОСОБА_10 , а останній намагався, без звернення до правоохоронних органів повернути своє майно, просив про це у матері обвинуваченого ОСОБА_17 .

Органом досудового розслідування, на переконання колегії суддів було вірно встановлено час вчинення злочину, ці обставини підтвердили як потерпілий так і свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 показання яких були вище наведені.

Зазначені особи вказали на індивідуальні ознаки, які були у викраденої електричної дрилі, самостійно виготовленого подовжувача, що узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_10 .

За таких обставин, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ґрунтуються на сукупності безпосередньо досліджених судом доказів детально наведених у висновках суду, які узгоджуються між собою та спростовують твердження обвинуваченого про непричетність до вчинення злочину.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості цих доказів колегія суддів не вбачає, як і не знаходить підстав для визнання судового розгляду неповним та однобічним.

Покарання ОСОБА_9 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, суд врахував особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого та призначив найменш суворий вид покарання, ближче до мінімальної межі.

Підстав вважати, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості про що вказує апелянт колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинувачуваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року щодо нього - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: