Провадження № 11-кп/4820/497/19
Справа № 606/2746/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9
представника

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено покарання 10 років позбавлення волі.
Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 26 серпня 2015 року.
Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року виконувати самостійно.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Як вбачається з вироку, 23 серпня 2015 року близько 17 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним атомобілем марки «Volksvagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухався автодорогою, яка пролягає через с.Заздрість Теребовлянського району у напрямку с.Бенева Теребовлянського району, разом із ОСОБА_11
Рухаючись у вказаному напрямку, на віддалі близько 300 м від села Заздрість Теребовлянського району ОСОБА_8 , не вимикаючи двигун, зупинив біля лівого узбіччя дороги керований ним автомобіль, оскільки побачив знайомого ОСОБА_12 , з яким одразу, не виходячи з автомобіля, через відкрите ліве переднє вікно автомобіля розпочав словесний конфлікт, під час якого в ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_8 різко розпочав рух автомобілем марки «Volksvagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та умисно скерував його на ОСОБА_12 , здійснивши наїзд передньою частиною керованого транспортного засобу на нього з подальшим стисненням тіла ОСОБА_12 між днищем автомобіля та поверхнею грунту (дорожнім покриттям), переїздом нижньої частини лівої ноги в ділянці гомілково-ступного суглоба.
Внаслідок наїзду автомобілем з подальшим переїздом через нижню частину лівої ноги ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження механічного походження у вигляді: осаднень ділянок шкіри по правій боковій поверхні грудей, на стегнах та гомілках, правому плечі у виді поверхневого відшарування епідермісу; саден на обох щоках розмірами 4x2 см та 8x4,2 см; три смугоподібні садна, паралельні між собою, на животі, що поширювались уверх на праву половину грудей, розмірами І8x0,5 см до 22x1,0 см; чотири садна на передній поверхні верхньої третини правої гомілки та внутрішній поверхні лівого колінного суглоба і гомілки у верхній її третині розмірами від 2x1 см до 10x9 см (які розташовані на відстані 26, 34, 46 і 48 см від підошовних поверхонь стоп); двох синців (підшкірні крововиливи або кревняки) на верхній повіці лівого ока розмірами 5x1,5 см з крововиливом у білкову оболонку цього ока розмірами 2,5x1,5 см та на правій передній поверхні середньої третини грудей розмірами 6x5 см; двох ран: наскрізну на верхній губі вертикального спрямування довжиною 2,4 см та на задньо-внутрішній поверхні лівого гомілково-стопного суглоба довжиною 7 см горизонтального розташування з відшаруванням нижнього краю до підошовної поверхні п`яти і з розміченням підлягаючих м`яких тканин; неповного перелому груднини; закритих численних двосторонніх переломів ребер по бокових поверхнях грудей (2-8 правих ребер місцевого походження, 4-8 лівих ребер віддаленого походження), що супроводжувались розривом верхньої долі правої легені (кінцем 4-го зламаного ребра) та внутрігрудним крововиливом - 300 мл. рідкої крові; лінійно-звивистих переломів кісток склепіння та основи черепа (від лямбдовидного шва ззаду до луски лобної кістки спереду з розгалуженням тріщин на верхні стінки обох очних орбіт, які супроводжувались внутрічерепними (під оболонковими і внутрімозковими) крововиливами.
Тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа (від лямбдовидного шва ззаду до луски лобної кістки спереду з розгалуженням тріщин на верхні стінки обох очних орбіт, які супроводжувались внутрічерепними (під оболонковими і внутрімозковими) крововиливами стали причиною смерті ОСОБА_12 і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок Борщівського районного суду Тернопільської області скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 не винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за недоведеністю вини. Вказує, що доведеність вини обвинуваченого суд обгрунтував припушеннями, не провівши при цьому аналізу та взаємозв`язку досліджених доказів. Вважає, що єдиним доказом, що наїзд на потерпілого ОСОБА_12 вчинив нібито обвинувачений є показання свідка ОСОБА_11 . Безпідставими є посилання суду на показання свідка ОСОБА_13 що він в день події ввечері близько того місця, де в подальшому було виявлено труп ОСОБА_12 , бачив незнайомих людей. Жодних доказів про те, що ОСОБА_8 самостійно за допомогою інших осіб здійснював переміщення тіла потерпілого з місця наїзду до місця його знаходження не здобуто. Також зазначає, що на стадії досудового розслідування так і на стадії судового розгляду, залишилися нез`ясованими хто коли і за яких обставин перемістив тіло потерпілого на місце, де воно знаходилося під час огляду. Між ким саме в період з 20 до 21 години на місці де в подальшому виявлено тіло потерпілого 23.08.2015 року відбувся конфлікт, який міг бути пов`язаний із загибеллю ОСОБА_12 .. Безпідставно суд допустив до участі у справі прокурора відділу прокуратури Тернопільскої області ОСОБА_14 , оскільки жодних підстав для заміни прокурора відповідно до ст.. 37 КПК України не було. Крім того, показання свідків викладені не в повному обсязі , а тому заявляє клопотання про дослідження доказів.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді 14 років позбавлення волі. Вказує, що судом не в достатній мірі враховано вимоги п. 3 ч. 1 ч. 2 ст. 65 КК України. ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину. Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 близько за рік до вчинення злочину мав конфлікт із ОСОБА_12 та погрожував йому. По місцю проживання ОСОБА_8 характеризується негативно, злочин вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, раніше вчиняв кримінальні правопорушення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора на підтримку поданої ним апеляційної скарги, та заперечення потерпілого ОСОБА_9 та його представника проти апеляційної скарги захсника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 не визнав і дав показання, що 23 серпня 2015 року поїхав разом з дружбами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 просити на весілля у своєму селі Заздрість. Цього ж дня біля 16.50 год. автомобілем «Volksvagen Transporter», що належав його батькові, в салоні якого разом з ним знаходився ОСОБА_11 , поїхав у с.Соснів до майбутньої дружини ОСОБА_17 . По дорозі на відстані 100-150 м від села зустрів двох велосипедистів, а потім ОСОБА_12 , який випасав корови та стояв на лівій обочині дороги. Він зупинився біля ОСОБА_12 і через вікно сказав йому, щоб той не випасав тут худобу, оскільки поле належить місцевому фермеру. Суперечки між ними не було. З автомобіля він не виходив, наїзду на ОСОБА_12 не вчиняв. Алкоголю він того дня не вживав. Далі поїхав до нареченої в с.Соснів та нікуди більше не їхав. Коли приїхав, його тесть тим же автомобілем відвіз ОСОБА_11 на кінець села, де того чекала дівчина. Наступні два дні він автомобілем «Volksvagen Transporter» їздив у справах у м.Теребовля та в м.Тернопіль, а 25 серпня 2015 року працівники поліції оглянули автомобіль.
Не зважаючи на невизнання своєї вини винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 повністю доведено зібраними по справі доказами.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 24 серпня 2015 року після обіду до нього подзвонила сестра і повідомила, що вбили брата ОСОБА_12 . Тоді він поїхав у с.Заздрість і побачив, що брат лежить мертвий на обочині дороги, на відстані 100-150 м від села Заздрість. Одночасно разом з ним приїхали і працівники поліції. Брат був одягнений у чорні спортивні штани, зелену безрукавку, сіру кофту. Слідів крові на одязі не було. У брата на грудях була розірвана кофта і були садна на грудях. У лівій зовнішній кишені безрукавки була порожня пляшка з-під горілки, хоча брат спиртного не вживав. На дорозі лежала парасоля та було дві плями бурого кольору і від них був слід від тачки до того місця, де лежав ОСОБА_12 . На місці, де знаходилось тіло брата, слідів від транспортного засобу не було, були сліди взуття та слід, схожий на слід тачки. Йому відомо, що брат ОСОБА_12 приблизно за рік перед цим мав з ОСОБА_8 конфлікт, бо ОСОБА_8 крав у нього солярку. Брат казав, що ОСОБА_8 погрожував йому. Батько обвинуваченого ОСОБА_8 після вбивства брата приходив до нього та просив пробачення за сина.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що товаришує з ОСОБА_8 з дитинства. ОСОБА_8 як вип`є, стає буйним, любить вчиняти бійку. 23 серпня 2015 року біля 12 год. ОСОБА_8 подзвонив до нього і запропонував піти з ним просити гостей на весілля, на що він погодився. Вони з ОСОБА_8 та ще з одним дружбою поїхали просити на весілля. Коли просили ОСОБА_18 , то випили в нього 0,5 л горілки на чотирьох. Потім біля бару купили в магазині ще пива і розпили на трьох. Пив ОСОБА_8 , він та ОСОБА_19 . Потім по дорозі зустріли знайомого ОСОБА_20 , якому ОСОБА_8 сказав сісти в мікроавтобус. Далі вони виїхали за село, там ОСОБА_8 витягнув биту і хотів ОСОБА_21 бити. В цей час приїхала мама ОСОБА_8 з його швагром і вони поїхали до ОСОБА_8 додому. Там батько насварив ОСОБА_8 , після чого біля 17 години вони з ОСОБА_8 поїхали в с.Соснів. На зустріч їм їхали велосипедами ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , на яких ОСОБА_8 хотів здійснити наїзд, кричав до ОСОБА_24 через вікно автомобіля, що заб`є його. Після цього десь через 200 метрів вони побачили потерпілого ОСОБА_12 , який пас корову та стояв на лівій обочині дороги. ОСОБА_8 зупинився біля ОСОБА_12 і не виходячи з автомобіля почав кричати до нього, чого він тут пасе корову, на що ОСОБА_12 сказав ОСОБА_8 , що той п`яний і щоб їхав собі. Тоді ОСОБА_8 натиснув на газ, здійснив маневр рулем вліво на ОСОБА_12 та збив його, а коли той упав, то ОСОБА_8 вивернув руль вправо. Він бачив як ОСОБА_8 наїхав на ОСОБА_12 і той упав на спину чуть вліво горілиць. Перед наїздом ОСОБА_12 стояв до автомобіля передом напроти лівої фари на відстані біля 0,5 м. Потім вони поїхали в с.Соснів до нареченої ОСОБА_8 , автомобіль загнали на подвір`я. По дорозі він казав ОСОБА_8 зупинится, але той кричав до нього, щоб він нікому нічого не розповідав. У селі Соснів він пішов до своєї знайомої ОСОБА_25 , у якої залишався більше двох годин, коли повертався додому, на місці події нічого не бачив. Він боявся ОСОБА_8 , боявся за своє життя, тому про подію відразу нікому нічого не розповідав. Наступного дня до нього подзвонила мама і сказала, що ОСОБА_12 збили, після чого він розповів про усе хресній ОСОБА_26 .
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснила, що є приватним підприємцем, має магазин у с.Заздрість. У день події біля 16 год. до її магазину під`їхав ОСОБА_8 мікроавтобусом, яким він керував. Разом з ОСОБА_11 вони зайшли до магазину, купили пива, обидва були в нетверезому стані. ЇЇ також залучали до слідчого експерименту в цій справі, під час якого ОСОБА_11 сам показував, як усе відбувалося. ОСОБА_8 знає як конфліктного, пригадує випадок, як ОСОБА_8 зайшов до її магазину з битою, почав суперечку з незнайомим їй чоловіком. ОСОБА_12 ніколи не купляв спиртне у неї в магазині. Він був добрим і привітним.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в день події біля 17.30 год. з другом ОСОБА_28 поверталися з рибалки, їхали велосипедами по своїй смузі руху в с.Заздрість. По дорозі зустрічали ОСОБА_12 , який випасав корів, знаходився на лівому узбіччі, якщо їхати з с.Заздрість . Потім їм назустріч над`їхав ОСОБА_29 автомобілем марки «Фольксваген», рухався посередині дороги і скерував автомобіль на їхню сторону, тому вони були змушені звернути на узбіччя. ОСОБА_29 до них нецензурно лаявся, кричав, чого вони тут їдуть, був нервовий. У кабіні автомобіля з ОСОБА_8 знаходився ОСОБА_11 , який втихомирював ОСОБА_8 . Вони обидва, і ОСОБА_8 і ОСОБА_11 були нетверезі.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що в день події 23 серпня 2015 року він знаходився на городі за селом Заздрість, згортав солому. Біля 17.30 год. бачив, як з с.Заздрість мікроавтобусом на великій швидкості їхав ОСОБА_8 , який різко зупинився звернувши ближче до лівого узбіччя дороги, де випасалася худоба ОСОБА_12 . Автомобіль стояв 1-2 хвилини, потім рушив з пробуксовкою, вильнув вправо і поїхав, здійнявши купу порохів. Що робилося попереду автомобіля він не бачив.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 . Того дня, 23 серпня 2015 року біля 11 год. він поїхав просити на весілля з ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Біля 17 години вони з ОСОБА_32 поїхали в с.Соснів, Архитко був п`яний, а її син тверезий. Біля 18 год. їй подзвонили свати та сказали, що син вже вдома.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 був його зятем та проживав у нього. Того дня, 23 серпня 2015 року ОСОБА_8 їздив просити гостей на весілля, яке мало відбутися через тиждень. Біля 18 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_15 приїхав додому автомобілем «Фольксваген Т4», який належав батькові ОСОБА_8 . ОСОБА_34 був напідпитку і він його відвіз автомобілем «Фольксваген Т4» до кінця села.
Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснила, що в ОСОБА_8 та її дочки мало бути весілля. В неділю ОСОБА_8 поїхав просити на весілля, разом з дружбою ОСОБА_15 повернувся додому біля 18 год. Коли вона прийшла, то ОСОБА_8 з дочкою був на кухні, сказав, що батько ОСОБА_33 повіз ОСОБА_36 додому. Тоді ОСОБА_8 не був схвильованим, п`яним також не був. Наступного дня у понеділок вони мікроавтобусом, яким у неділю їздив ОСОБА_8 , їздили за кухарями, а у вівторок у м.Тернопіль, де транспортний засіб оглянули працівники поліції.
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні пояснила, що до події проживала разом із ОСОБА_8 . Того дня він поїхав з дому біля 9 години мікроавтобусом «Вольксваген Т4», а повернувся біля 18 години разом з ОСОБА_32 . Її батько мав завезти ОСОБА_38 додому, але той вийшов з машини. Через два дні у вівторок тим же мікроавтобусом «Вольксваген Т4» їздили в м.Тернопіль за покупками і коли були на ринку, їм зателефонували працівники поліції і запропонували оглянути автомобіль.
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснила, що 24 серпня 2015 року біля 16 год. їй подзвонив брат і сказав, що корови потерпілого ОСОБА_12 у неї на городі. Коли прийшла туди, то побачила мертвого ОСОБА_12 , який лежав перпендикулярно до дороги, босий. Вона його не оглядала, а пішла і повідомила старосту села, що ОСОБА_12 не живий.
Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_12 йому приходиться двоюрідним братом. Про те, що його знайшли мертвим його повідомила по телефону мати. Він тоді подзвонив до сестри і брата загиблого ОСОБА_12 та сказав їм про це. Коли приїхав на місце події, то побачив загиблого ОСОБА_12 , який лежав на плечах, губа у нього була розсічена, одна калоша лежала на дорозі, біля парасолі, а другу він знайшов на відстані біля 25 метрів. Одяг на ОСОБА_12 був чистий, без крові, п`ята у нього була відрізана. На траві був слід волочіння. На місці, де лежало тіло ОСОБА_12 , крові та слідів від автомобіля не бачив.
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_12 є її рідним братом. Про те, що він пропав їй повідомив по телефону ОСОБА_42 . Коли приїхала на місце, то побачила мертвого брата, який лежав на спині, крові на ньому не було. У лівій кишені його безрукавки була порожня пляшка від горілки, хоча знає, що брат алкоголю не вживав, був майстром. Одяг у брата був чистий, він був одягнений у чорні штани, зелену безрукавку. Був у шкарпетках, без калош. На п`яті у нього була кров, рана, так ніби чимось відрізано кусок п`яти. Губи і плечі у нього були сині. Його на чомусь перевозили, бо був слід від тачки. Приблизно за 50 м від того місця, де лежав брат, на асфальті з правої сторони дороги в бік села Бенева бачила дві плями бурого кольору, розкладену парасолю, калошу.
Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні пояснила, що на той час проживала у своєї бабусі в с.Заздрість, будинок якої є крайнім у кінці села. Того вечора вона із своїм хлопцем ОСОБА_44 була вдома і біля 22 години, коли сутеніло, в напрямку, як їхати в поле, чула чоловічі голоси, які сварилися, нецензурно лаялися, також чула, як гримали дверцята автомобіля. Наступного дня на тому місці, звідки вона чула незнайомі голоси, знайшли тіло потерпілого ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні пояснив, що 23 серпня 2015 року був у своєї дівчини ОСОБА_43 і під вечір, коли смеркалося, почув крики з дороги. Через вікно побачив білий мікроавтобус, подібний на той, яким того дня їздив ОСОБА_8 . Біля мікроавтобуса була група осіб, троє або четверо чоловіків, які між собою сварилися, нецензурно лаялися. Наступного дня неподалік того місця, де він бачив звечора автомобіль, знайшли тіло загиблого ОСОБА_12 .
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
Згідно протоколу огляду місця події від 24 серпня 2015 року (а.с.3-21 т.2) оглянуто місце події ділянку автодороги, яка веде із с. Заздрість в напрямку с.Бенева Теребовлянського району та прилеглу територію на відстані 300 м від останнього житлового будинку с.Заздрість. З лівої сторони в кюветі поблизу узбіччя виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав у с.Заздрість Теребовлянського району. На тілі ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження.
На відстані 54,9 м від трупа на асфальтному покритті дороги виявлено пляму бурого кольору та парасолю, на правому узбіччі виявлено пляму бурого кольору, а також гумовий чобіт чорного кольору . Під час обстеження прилеглої території в полі на відстані 25 м від краю проїжджої частини дороги виявлено другий гумовий чобіт чорного кольору, на якому містяться плями бурого кольору. Від вказаного взуття в бік автодороги на поверхні грунту містяться сліди волочіння шириною 7 см.
Під час огляду місця події вилучено: зішкраби речовини бурого кольору із дорожнього покриття, головний убір типу «панами», скляну пляшку з-під горілки «Немирів», ємкістю 0,5 л, пару чоловічого гумового взуття.
Згідно висновку експерта №623 від 11 вересня 2015 року (а.с.29-33, т.2) при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_12 було виявлено наступні травматичні зміни: закриту черепно-мозкову травму з переломом кісток склепіння і основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку; закриту травму грудей у вигляді переломів 4-8-го лівих та 2-8-го правих ребер (перелом 4-го правого ребра супроводжувався розривом пристінкової плеври із зануренням його заднього кінця у плевральну порожнину), надриву правої легені, перелому грудної кістки, крововиливів у тканину легень; закритий перелом кісток носа; рани верхньої губи та ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу; розриву слизової оболонки ясен та її відшарування від м`яких тканин на рівні 1-х верхніх зубів; садна щік, правої половини передньої поверхні грудей і живота, лівого коліна та гомілок; синці на верхній повіці лівого ока та на правій половині передньої поверхні грудей; крововиливи у білкову оболонку лівого очного яблука і у м`які тканини попереку.
Вищевказані тілесні ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_12 , що підтверджується вираженістю та забарвленням крововиливів та відсутністю ознак загоєння в місцях ушкоджень, станом поверхонь саден та крові під твердою мозковою оболонкою і у правій плевральній порожнині, кольором синців тощо.
Ступінь виразності тканинних і клітинних реакцій у м`яких тканинах в ділянках ушкоджень при їх мікроскопічному дослідженні, свідчить про те, що від моменту їх спричинення до настання смерті пройшов проміжок часу, який може вимірюватися щонайменше кількома десятками хвилин.
Види ушкоджень (переломи кісток, крововиливи, синці, садна, надрив внутрішнього органу), а також властивості ран верхньої губи та ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу (нерівні звивисті краї, горбисті стінки, тканинні перетинки в них) свідчать про спричинення їх внаслідок значної за силою дією тупих предметів.
Виявлений на тілі ОСОБА_12 комплекс ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, стосовно живих осіб, кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження. Масивність, чисельність, різноманітний характер ушкоджень (рани, синці, садна крововиливи, надрив, переломи кісток тощо), розташування їх на різних анатомічних ділянках та протилежних поверхнях тіла, в сукупності дають підставу вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, зокрема, наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу на потерпілого, котрий знаходився в вертикальному чи близькому до нього положенні, з наступним відкиданням на підлягаючу поверхню.
Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння і основи черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, що встановлено при розтині його трупа та підтверджується результатами мікроскопічного дослідження вилучених тканин. Таким чином, між спричиненням внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ушкоджень і настанням смерті потерпілого існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
При судово-медичній експертизі крові з трупа ОСОБА_12 , виконаній у відділенні судово-медичної токсикології знайдено етиловий спирт в концентрації 0,58%о проміллє, у сечі спиртів не виявлено. Однак, перебування трупа в стані гнилісних змін не дає змоги стверджувати чи заперечувати вживання ним незадовго до настання смерті алкоголю, оскільки при гнилісних змінах в організмі може вироблятися ендогенний алкоголь, навіть у значних кількостях.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_46 роз`яснив та підтвердив висновки, зазначені в експертизі.
Об`єктивна вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується наступними висновками експертів:
- №628 від 04 вересня 2015 року (а.с.26-27, т.2), згідно якого при серологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_12 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0;
- №712 від 16 жовтня 2015 року (а.с.34-36, т.2), згідно якого в слідах на панамі, вилученій під час огляду місця події, знайдено кров людини, яка могла походити від особи (осіб), якій властивий антиген А, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12 ;
- №255 від 21 жовтня 2015 року (а.с.37-38, т.2), згідно якого в речовині бурого кольору, вилученій під час огляду місця події, знайдено кров особи чоловічої генетичної статі, а отже не виключається походження виявлених слідів від чоловіка, для крові якого властивий антиген А системи АВ0, в тому числі ОСОБА_12 .
Згідно висновку експерта №87 від 20 листопада 2015 року (а.с.65-73, т.2) при проведенні судово-медичної експертизи речових доказів одягу і взуття від трупа ОСОБА_12 на наданих речових доказах виявлено пошкодження і сліди, які могли утворитися внаслідок ДТП під час наїзду транспортним засобом на потерпілого.
Згідно висновку експерта №88 від 25 листопада 2015 року (а.с.39-41, т.2) при проведенні судово-медичної експертизи речових доказів встановлено, що характер, локалізація і механізм утворення різних пошкоджень та слідів на наданих речових доказах, враховуючи характер тілесних ушкоджень у потерпілого, у сукупності, дають підставу висловитися про те, що потерпілий гр-нин ОСОБА_12 у деякий момент часу перебував у лежачому на спині положенні і найімовірніше контактував з виступаючими деталями (частинами) днища транспортного засобу (не виключено, із вказаним у постанові автомобілем марки Volkswagen Transporter), що супроводжувалося стисненням тіла між 2-ма площинами (днищем автомобіля та підлягаючим покриттям) з одномоментним нетривалим волочінням тіла потерпілого по цьому покриттю при направленій голові по ходу руху транспорту.
Наявність, локалізація і характер 2-х невеликих різнонаправлених ділянок тертя ґрунту на підошві правої калоші свідчать про вертикальне чи близьке до нього положення гр-на ОСОБА_12 і не виключають можливості їхнього утворення під час попереднього наїзду вищевказаним транспортним засобом на потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_47 роз`яснив та підтримав висновок проведеної ним експертизи.
З протоколу слідчого експерименту від 27 серпня 2015 року (а.с.53-60 т.2), проведеного зі свідком ОСОБА_11 та відеозапису, доданого до нього, встановлено, як саме зі слів очевидця, ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_8 здійснив наїзд на ОСОБА_12 .
Даний слідчий експеримент та допит ОСОБА_11 як свідка в судовому засіданні проводилися з участю його адвоката ОСОБА_48 відповідно до п.2) ч.1 ст.66 КПК України.
У слідчому експерименті також приймав участь експерт Тернопільського ОБСМЕ ОСОБА_49 .
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №173 від 14 грудня 2015 року (а.с.42-49, т.2), причиною смерті ОСОБА_12 стали виявлені в нього тілесні ушкодження у виді лінійно-звивистого перелому кісток склепіння та основи черепа (від лямбдовидного шва ззаду до луски лобної кістки спереду з розгалуженням тріщин на верхні стінки обох очних орбіт, які супроводжувались внутрічерепними (під оболонковими і внутрімозковими) крововиливами, що за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень .
Усі тілесні ушкодження у загиблого утворилися від дії тупих предметів, групові та індивідуальні властивості яких в них не відобразились.
Зважаючи на обставини, за яких відбулася пригода, не виключено, що:
-стався наїзд (удар переднім бампером) автомобіля на потерпілого, на що вказують окремі садна на обох гомілках, які розташовані на відстані 26, 34, 46 і 48 см від підошовних поверхонь стоп;
-переїзду піддалась нижня частина лівої ноги в ділянці гомілково-стопного суглоба та стопи, адже утворення рани зі значним відшаруванням шкіри до підошви та розміченням м`яких тканин у цьому місці характерні для впливу на кінцівку обертального руху колеса, що котиться.
Характерних чи визначальних морфо-травматичних ознак переїзду колесом(-ами) автотранспортного засобу через голову, груди чи живіт травмованого у даному випадку експертами не виявлено.
Властивості травми голови та грудної клітки, особливості переломів кісток у більшості склепіння черепа у поздовжньому (сагітальному) напрямку, поєднання неповного перелому груднини з двосторонніми переломами ребер місцевого і віддаленого походження по бокових поверхнях грудей травмованого вказують на стиснення його тіла (голови - у боковому напрямку, грудей - у передньо-задньому напрямку) між двома твердими поверхнями, якими у даному випадку були днище автотранспортного засобу та поверхня ґрунту (дорожнього покриття) при горизонтальному положенні потерпілого на спині. Численні смугоподібні садна на загиблому свідчать про деяку ковзну дію виступаючих частин днища автомобіля (вихлопної труби, містка, тощо) у напрямку від нижніх кінцівок до голови (при горизонтальному положенні тіла) та незначному по довжині (в межах десятків сантиметрів) протягуванні тіла.
Серед тих ушкоджень, що виявили експерти під час судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_12 , не можна виділити якихось травматичних уражень іншого, ніж для дії тупих предметів, походження.
Судово-медичні експерти не виявили морфологічних ознак, які вказували б на різночасне виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 .
Морфологічних ознак для визначення послідовності (черговості) утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 немає.
З урахуванням обставин, за яких відбувалася подія, ушкодження у верхніх частинах гомілок передували травмі грудей, голови та в ділянці лівого гомілково-стопного суглоба.
В момент первинного контакту з транспортним засобом ОСОБА_12 знаходився попереду нього у вертикальному положенні, повернутим до нього, найімовірніше, передньо-правою стороною свого тіла, на що вказують локалізація окремих саден на гомілках потерпілого та його падіння навзнак.
Травма голови у ОСОБА_12 супроводжувалась стисненням у бокових напрямках черепа і просторими внутрішньочерепними крововиливами, при яких особа зазвичай відразу втрачає свідомість і не спроможна виконувати будь-які активні дії, у тому числі пересуватись, самостійно встати, говорити, кричати тощо.
З висновку експерта (комплексна судово-медична та транспортно - трасологічна експертиза за матеріалами справи №55-5-319/17 від 5 грудня 2017 року (а.с.186-199 т.3), встановлено, що враховуючи зафіксовану слідову інформацію на місці пригоди, експерт прийшов до висновку, що наїзд транспортного засобу на пішохода відбувся наближено в місці розташування зафіксованої ділянки плям речовини бурого кольору, резинового чоловічого чобота та ручної кладі (парасолі).
Встановити в абсолютних величинах місце наїзду автомобіля на пішохода не надається можливим у зв`язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця пригоди.
Враховуючи встановлене експертним шляхом у першому питанні дослідницької частини місце наїзду на пішохода, кінцеве розташування тіла потерпілого не може свідчити про місце наїзду автомобілем останнього.
Враховуючи встановлене експертним шляхом у першому питанні дослідницької частини місце наїзду на пішохода, експерт не виключає, що наїзд на потерпілого міг відбутися в місці виявлення крові, взуття та речей ручної кладі.
З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05 жовтня 2015 року №04-5/4632 (а.с.81-82 т.2) вбачається, що ОСОБА_8 в період інкримінованого йому діяння на психічні захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, не знаходився в стані будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, в стані фізіологічного афекту не перебував . За теперішнього часу ОСОБА_8 психічними розладами не страждає, здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними.
Суд оцінивши наведені докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Відповідно до вимог ст.. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу: враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обтяжуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.
Судом встановлено, що він по місцю проживання характеризується негативно.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на наведене суд дійшов правильного висновку, що покарання обвинуваченому слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті закону, за яким він визнається винним, з врахуванням вимог ч.2 ст.416 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Згідно положень ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Як вбачається зі змісту ухвали колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 25 липня 2018 року вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 засудженого за ч.. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, а кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд.
При новому розгляді Борщівський районний суд враховуючи особливості нового розгляду, передбачені ч. 2 ст. 416 КПК України позбавлений був можливості посилити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .
З огляду на вищезазначене апеляційна скарга прокурора на вирок Борщівського районного суду від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вини обвинуваченого перевірені колегією суддів апеляційної інстанції і не беруться до уваги, оскільки, суд оцінивши наведені докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
З протоколу слідчого експерименту від 27 серпня 2015 року (а.с.53-60 т.2), проведеного зі свідком ОСОБА_11 та відеозапису, доданого до нього, встановлено, як саме зі слів очевидця ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_8 здійснив наїзд на ОСОБА_12 .
Показання ОСОБА_11 повністю узгоджуються з даними слідчого експерименту, висновками проведених судово-медичних експертиз по справі, зокрема, висновком комісійної судово-медичної експертизи №173 від 14 грудня 2015 року, а тому є такими, що не викликають сумніву.
Виявлені при експертизі трупа ОСОБА_12 тілесні ушкодження цілком могли утворитися за обставин, на які вказував у процесі проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 27 серпня 2015 року.

Показання свідків ОСОБА_11 щодо вчинення умисного наїзду на потерпілого ОСОБА_12 , що спричинило смерть останнього за обставин викладених у вироку є конкретними послідовними і узгоджуються з іншими доказами по справі.
У цьому кримінальному провадженні показання очевидця вбивства свідка ОСОБА_11 отримані в порядку, визначеному законом, вони не суперечать іншим зібраним доказам. Тому суд не має підстав не довіряти свідку, а його показання, як і дані, що містяться в протоколах слідчих дій та експертних висновках, на підставі ст. 84 КПК України є процесуальними джерелами доказів, якими обґрунтовано вирок.
З огляду на викладене твердження сторони захисту про те, що судом першої інстанції не доведено винності обвинуваченого в умисному вбивствіі є безпідставними.
ОСОБА_8 направляючи автомобіль на потерпілого ОСОБА_12 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання у виді смерті потерпілого. Його дії обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, тобто як вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відсутність будь-яких ушкоджень на автомобілі узгоджується із показами очевидця події- свідка ОСОБА_11 , що наїзд трапився на невеликій відстані. Щодо відсутності інших слідів то це пояснюється тим, що автомобіль не був вилучений безпосередньо з місця події, а використовувався для поїздок в день події та на наступний день, що встановлено з показань свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_35 та ОСОБА_51 .
Твердження апеляційної сарги захисника про те, що на стадії досудового розслідування і на стадії судового розгляду залишилися нез`ясованими хто коли і за яких обставин перемістив тіло потерпілого на місце де воно знаходилося під час огляду., а також між ким саме в період з 20 до 21 години на місці де в подальшому виявлено тіло потерпілого 23.08.2015 року відбувався конфлікт спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_43 , які в день події увечері близько до того місця, де в подальшому було виявлено труп ОСОБА_12 , бачили незнайомих осіб, а також з показань потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_52 , ОСОБА_41 , які на місці, де було виявлено тіло ОСОБА_12 , бачили сліди волочіння.
Вчинення дій по приховуванню вбивства потерпілого перебувають поза межами складу умисного вбивства і не впливають на кваліфікацію вчиненого злочину. Момент закінчення якого є час настання смерті потерпілого.
Посилання в апеляційній скарзі захисника про те, що стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого не підтверджується доказами, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 23 серпня 2015 року вони з ОСОБА_8 вживали горілку та пиво.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що під час досудового розслідування та судового розгляду в Борщівському районному суді безпідставно змінювались прокурори перевірені судом апеляційної інстанції і визнані помилковими.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження призначення та заміна прокурора відбувалося у відповідності до положень ст.. 37 КПК України заступником прокурора Тернопільської області зокрема і стосовно прокурора ОСОБА_14 , який приймав участь в Борщівському районному суді. (а.п. 177-178 т. 4).
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів не встановила.
За таких обставин, підстав для скасування вироку і задоволення вимог апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: