У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2019 року, якою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
- продовжено строк тримання під вартою до 10.01.2020 року включно.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

________________________________________________________________________________

Провадження 11-сс/812/1033/19 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 186 ч.2 КК категорія: продовження строку Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

тримання під вартою

тримання

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2019 року продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до 10 січня 2019 року включно.
имання

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обвинувачений наголошує, що в нього немає жодних намірів переховуватися від суду.
Стверджує, що потерпілий в судовому засідання просив обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.
Окрім того, зазначає, що прокурором не було надано доказів того, що він негативно характеризується за місцем проживання.
Вважає, що будь-які ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України на даний час відсутні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 листопада 2019 року.
Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшились, інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд прийшов до наступного.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_5 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.
Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 16.11.2019 р.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні обвинуваченому даного запобіжного заходу, не зменшилися.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, тобто не має сталих соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості також проти власності, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Злочин обвинувачений вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в період іспитового строку.
Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що потерпілим і свідками у даному кримінальному провадженні є особи, які проживають з обвинуваченим в одному населеному пункті, на яких він під час досудового розслідування намагався вплинути з метою зміни свідчень.

Наведені обставини дають можливість припускати, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України існують і на даний час.
Зважаючи на наведене, є безпідставними доводи апелянта відносно того, що судом мав бути застосований альтернативний вид запобіжного заходу.
Враховуючи тяжкість злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 424, 532 КПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін,
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: