ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1465/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 ,
Справа №638/8325/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185,
ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курилівка, Куп`янського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.05.2017 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1, 2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України - у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

В силу ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного судом м. Харкова від 24.05.2017 року, призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.05.2017р., остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку виконання покарання відраховано з 11.09.2017року.

Зараховано у строк відбування покарання перебування ОСОБА_8 в Харківському УВП № 27 з 13.09.2017 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Вироком районного суду встановлено, що 05.05.2017 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходячись по вул. Римарській в м.Харкові біля будинку №22 побачив автомобіль «CHERY» моделі «QQ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , після чого у останнього виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, маючи при собі заздалегідь приготовлений для здійснення кримінального правопорушення дві викрутки та прорезинені будівельні рукавички, шляхом віджиму скла водійської двері, проник до салону вищевказаного автомобіля. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, побачив у салоні автомобіля наручний годинник «Michael Kors», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2200 від 19.05.2017 року становить 320 грн., банківську карту «Credit Agricole», туалетну воду марки D&Р Perfumum, об`ємом 100мл, які згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2200 від 19.05.2017 року не мають ринкової вартості, поклав їх у правий боковий карман куртки. Після чого, ОСОБА_8 був помічений потерпілим, однак усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними та не бажаючи припиняти їх, утримуючи при собі викрадене майно, почав втікати з місця вчинення кримінального правопорушення, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Крім того, 11.09.2017 року приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку №24А по вул. Космічній у м. Харкові, побачив автомобіль марки «Фольцваген Транспортер», синього кольору, р.н. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_12 , після чого у нього виник раптовий намір на таємне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, за допомогою заздалегідь підготовлених викруток, відчинив двері вказаного автомобілю, з якого таємно викрав GPS-навігатор марки «PIONEER P-505», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №17258 від 21.09.2017 року становить 995,46 гривень та покинув місце вчинення злочину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками патрульної поліції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок, оскільки на його думку, призначене покарання є занадто суворим, не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі, суд безпідставно не застосував до нього положення ст. 69 КК України, тому просить пом`якшити призначене покарання та застосувати щодо нього Закону України «Про амністію».

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; думку захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання враховані характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином; відомості про особу винного, який раніше судимий 24.05.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова за вчинення умисних корисних злочинів до двох років позбавлення волі та був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі. При цьому, суд першої інстанції не виявив підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та зниження строку призначеного покарання немає, призначене покарання у вказаних розмірах з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчинених злочинів, суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про призначення йому занадто суворого покарання є непереконливими, спростовуються викладеними у вироку районного суду та даній ухвалі обставинами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, врахована районним судом при постановленні вироку з достатньою повнотою, а тому не може бути підставою для пом`якшення призначеного покарання.

Крім того, районний суд вмотивовано не визнав «активне сприяння розкриттю злочину» за обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , оскільки ця обставина не знайшла свого підтвердження у зв`язку з тим, що ці злочини було розкрито завдяки проведеним оперативним заходам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як активне сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним, а по справі відсутні дані, що вказують на наявність активного сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо застосування до нього акту амністії, колегія суддів залишає без задоволення, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у ст.1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як свідчать матеріали кримінального провадження ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення злочинів, в тому числі передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_8 , на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не відбув половину призначеного строку покарання, а також не вказує інших підстав, зазначених у ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» для застосування акту амністії, а матеріали справи таких не містять. Таким чином, колегія суддів не вбачає можливості застосувати щодо нього положення ст.4 вказаного Закону.

Отже, вирок районного суду в частині що стосується виду та розміру призначеного покарання є законним та обґрунтованим і апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 вчинив один із злочинів до 20.06.2017 року.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду у справі №663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, та згідно з положеннями ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 11 вересня 2017 року по 03 жовтня 2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним звільнити засудженого ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з фактичним відбуттям покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2018 року.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_8 , 1987 року народження, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 вересня 2017 року по 03 жовтня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 таким, що відбув покарання, призначене зазначеним вироком і звільнити з-під варти негайно.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: