Справа № 243/6448/19
Провадження № 1-кс/243/2040/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2019 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в режимі відео конференції в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_5 від 06 травня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000290 від 31.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000290 від 31.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України.
Свою скаргу заявник обґрунтувала тим, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000290 від 31.05.2018 року було проведено поверхнево, не ретельно, а постанова про закриття кримінального провадження повністю не обґрунтована та є такою, що суперечить ч.2 ст. 9 та ч.5 ст. 110 КПК України. Так зокрема заявник зазначає, що в постанові слідчого немає жодного посилання на будь які слідчі дії, які були виконані впродовж розслідування. Також заявник зазначає, що слідчий відмовився від допиту її особисто, як свідка, посилаючись на те, що це виявилось неможливим, оскільки ОСОБА_4 не з`являлась на допит. В постанові слідчого також не зазначена інформація про перевірку чисельних питань, поставлених Донецькою громадською правозахисною організацією «Донецький меморіал» у зверненні до слідчого в тексті «Свідчення та пропозиції до розслідування у кримінальному провадженні».
Вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження такою, що порушує її права, а слідство таким, що проведено упереджено, не повно, не всебічно та не ретельно.
У зв`язку з вищевикладеним заявник просить слідчого суддю скасувати постанову від 06.05.2019 року слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000290 від 31.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України.
Заявник ОСОБА_4 , будучи допитаною в минулому судовому засіданні, підтримала доводи своєї скарги та просила слідчого суддю скаргу задовольнити.
Після чого надала до суду клопотання з проханням дозволити у випадку її відсутності, представляти її інтереси - представнику ОСОБА_3 .
Представник заявника, ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав вимоги скарги ОСОБА_4 в повному обсязі та просив слідчого суддю скаргу задовольнити.
Прокурор до судового засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду скарги, надав до суду заяву з проханням розглянути скаргу за його відсутності. Просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 повністю.

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, взявши до уваги пояснення заявника надані ву минулому судовому засіданні, дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 р. №19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Вирішуючи скаргу по суті слідчий суддя приходить до наступного.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що третім слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000290 від 31.05.2018 року внесеного до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.05.2018 року за заявою Донецької громадської правозахисної організації «Донецький меморіал».
В силу ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У своїй постанові від 06.05.2019 року про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 посилається на те, що проведеним досудовим розслідуванням не було здобуто достатньо об`єктивних даних, які б вказували на підробку та халатність з боку працівників Селідовського ВП Покровського ВП ГУ України в Донецькій області.
Зокрема слідчий ОСОБА_5 у своїй постанові посилається на відсутність відомостей, які б свідчили про умисне вчинення працівниками Селідовського ВП Покровського ВП ГУ України в Донецькій області дій, що виходили б за межі наданих їм прав чи повноважень, а свої висновки слідчий робить виходячи з перевірок проведених цими ж працівниками Селідовського ВП Покровського ВП ГУ України в Донецькій області.

Будь яких посилань із зазначенням інших слідчих дій, проведених слідчим в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000290 від 31.05.2018 року, як постанова слідчого так і матеріали кримінального провадження не містять.
Крім того слідчим взагалі не були допитані працівники Селідовського ВП Покровського ВП ГУ України в Донецькій області ОСОБА_6 , про перевищення службових повноважень якого і зазначає Донецька громадська правозахисна організація «Донецький меморіал»» у своїх поясненнях в ухвалі слідчого судді на підставі якої і були внесенні відомості до ЄРДР та ОСОБА_7 , оскільки як вбачається з супровідного листа Департаменту внутрішньої безпеки ОСОБА_6 12.06.2018 року був звільнений зі служби в поліції і його теперішнє місце знаходження невідоме, а ОСОБА_7 знаходиться у відпустці за межами Донецької області. (а.к.п. 123)
Вищевказані дії слідчого, слідчий суддя розцінює як поверхневий підхід до встановлення у законний спосіб об`єктивних обставин у кримінальному провадженні.
Слідчим ОСОБА_5 не була також допитана ОСОБА_4 , в якості свідка, про що ним було зазначено в постанові про закриття від 06.05.2019 року, з посиланням на неможливість допиту через її неявку.
Однак разом з тим слідчий суддя зазначає, що слідчий ОСОБА_5 під час проведеного досудового слідства не використав всі необхідні та можливі заходи по збиранню доказової бази, не проводив слідчих дії, не звернув увагу, проігнорував та не надав належної правової оцінки з фактом предметної перевірки твердженням заявника, не допитав ОСОБА_4 , в якості свідка хоча мав для цього і можливість, і процесуальне право для збирання доказів. ОСОБА_4 неодноразово направляла слідчому звернення із своєю адресою проживання та електронною поштою, однак слідчий здійснював виклики за адресою, де свідок не проживає.
Таким чином, проаналізувавши вищевказане, слідчий суддя не вбачає у проведеному слідстві, послідовного, всебічного та дієвого вчинення процесуальних слідчих дій в рамках даного кримінального провадження з боку слідчого ОСОБА_5 .
У зв`язку з чим слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим ОСОБА_5 під час закриття кримінального провадження не були виконані вимоги ст. 94 КПК України, згідно яких слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, що в своїй сукупності доводить перед слідчим суддею обґрунтованість вимог заявника, а тому скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000290 від 31.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області ОСОБА_5 від 06.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000290 від 31.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України - скасувати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1