ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3083/19 Справа № 211/2410/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 продовжено на 60 днів, до 01 грудня 2019 року з визначенням застави у розмірі 20 податкових мінімумів для працездатних осіб, що складає 38420 грн.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя, врахувавши тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, дійшов висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не припинили існувати, а підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів відсутні.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_5 посилається на те, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення не надав належної оцінки його особі та дійшов до безпідставного висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений вказує на те, що є особою похилого віку, має сім`ю, до арешту проживав з жінкою і сином, має матір 1938 року народження. Окрім цього за час перебування в умовах тримання під вартою стан його здоров`я погіршився та установа не може забезпечити його належне лікування. На переконання ОСОБА_5 під час судового розгляду суду не було надано належних доказів, які б вказували на можливість його переховування. Серед іншого, обвинувачений вказує на те, що перебуваючи в умовах позбавлення волі, він позбавлений можливості зібрати докази з метою доведення своєї невинуватості.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат вказує на порушення строків подання клопотання про продовження строку тримання під вартою, передбачених ст. 199 КПК України. Поряд із цим, захисник посилається на невручення захисту копії клопотання, що суперечить вимогам ст. 200 КПК України. Окрім наведених порушень, адвокат вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. Захисник вважає, що докази на підтвердження існування встановлених судом ризиків відсутні, а відомості про особу обвинуваченого вказують на можливість застосування щодо нього альтернативних запобіжних заходів.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження № 211/2410/18, 03 жовтня 2019 в судовому засіданні Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу ОСОБА_5 , та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_5 має сім`ю, до арешту проживав з жінкою і сином, має матір 1938 року народження, не є безумовними підставами для відмови в продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Твердження захисника про порушення порядку розгляду клопотання не заслуговують на увагу, як такі, що не були доведені під час апеляційного розгляду та не тягнуть за собою безумовне скасування ухвали.
Всі викладені стороною захисту апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні йому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4