Справа № 539/2578/19
Провадження № 1-кп/539/326/2019
В И Р О К
25 жовтня 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю : прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_9 пояснив, що 01 квітня 2019 року він їхав у автомобілі в м. Лубни, коли побачив на узбіччі дороги жіночий рюкзак та мотошолом, біля яких нікого не було. Після цього він попросив зупинити автомобіль та, вийшовши із нього, забрав собі цей рюкзак та мотошолом. У рюкзаку виявилося майно, а саме три телефони з чохлами, два з яких телефони Самсунг та один Айфон, флешка, навушники, грошові кошти на суму двісті з чимось гривень та інші речі, які вказано в обвинувальному акті. Дані речі він забрав собі та в подальшому розпорядився ними за власним розсудом. За вчинене шкодує, зобов`язується відшкодувати завдану потерпілим шкоду, прохає суд суворо не карати. Пояснив, що цивільні позови потерпілих визнає частково.
Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового провадження, при дослідженні фактичних обставин справи в частині пред`явленого обвинувачення, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого. Фактичні обставини справи в частині цивільних позовів судом досліджено в повному обсязі.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати дані фактичні обставини вчиненого злочину у апеляційному порядку.
Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_9 , суд вважає ці показання достовірними.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України.
Згідно ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 є активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні давав змістовні показання, направлені на розкриття злочину та встановлення всіх його обставин, способу вчинення злочину, складу викраденого майна, в тому числі і того, яке станом на час розгляду справи залишилося невіднайденим.
При цьому, суд не вважає встановленою таку обставину справи, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , яка вказана в обвинувальному акті, як щире каяття з огляду на наступне.
Так, суд враховує, що лише сам факт визнання вини особою у вчиненні злочину, не є достатньою підставою вважати, що у даному випадку має місце пом`якшуюча вину обставина щире каяття. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений вживав заходи щодо відшкодування шкоди потерпілому. Як зазначили в судовому засіданні потерпілі обвинуваченим їм завдана шкода не відшкодовувалася. Сам по собі факт віднайдення працівниками правоохоронного органу частини викраденого у потерпілих майна не свідчить про наявність в діях обвинуваченого такою обставини справи, що пом`якшує покарання як щире каяття.
Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 22.03.2018 по справі № 759/7784/15-к.
Згідно ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_9 , який вину в скоєному визнав, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, обставину справи, що пом`якшує покарання, вартість викраденого майна, те, що частина викраденого майна є в наявності та повернута потерпілим, вчинений злочин не є тяжким, висновок досудової доповіді відділу пробації, думку учасників судового провадження, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_9 за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт у межах санкції даної статті.
При вирішенні питання щодо можливості призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу, на чому наполягала сторона захисту, суд враховує, що обвинувачений ніде офіційно не працює, не дивлячись на зобов`язання відшкодувати завдану потерпілим шкоду, станом на час розгляду справи її так і не відшкодував, та не вживав заходів щодо її відшкодування, хоча справа тривалий час з червня 2019 року перебуває в провадженні суду, рішення суду згідно даного вироку про необхідність здійснення із обвинуваченого майнових стягнень у значних розмірах, в тому числі і на користь потерпілих, вимоги п.2 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року N7, згідно якого призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.
Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.
Згідно наданого до суду цивільного позову законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 прохає суд : стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 3160 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.
Як убачається зі змісту позовної заяви та встановлено в судовому засіданні до майнової шкоди позивачем включено вартість мобільного телефону марки «Iphone 6» в розмірі 2900 грн. та викрадені і неповернуті грошові кошти в сумі 260 грн. (2900 грн. + 260 грн. = 3160 грн.). При цьому позов в частині стягнення вартості мобільного телефону марки «Iphone 6» в розмірі 2900 грн. мотивований тим, що повернутий потерпілому телефон має пошкодження, не придатний до використання та вартість його ремонту перевищує вартість самого телефону, позов в частині стягнення вартості грошових коштів мотивований тим, що вказані грошові кошти на суму 260 грн. були викрадені обвинуваченим та до цього часу не повернуті.
Також у цивільному позові зазначено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 3 000 грн. Моральна шкода, заподіяна потерпілому, полягає в тому, що внаслідок вчинення злочину він був неправомірно позбавлений права власності на належне йому майно, втратив всі контакти та інформацію на викрадених телефонах, не міг вільно спілкуватися із рідними та знайомими, втратив спокій, змінився уклад його життя через необхідність звернення до правоохоронних органів, участі в слідчих діях.
Згідно наданого до суду цивільного позову потерпіла ОСОБА_6 прохає суд : стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь майнову шкоду в розмірі 1215 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.
Як убачається зі змісту позовної заяви та встановлено в судовому засіданні до майнової шкоди позивачем включено вартість micro SD накопичував Trancened 32 Gb в розмірі 200 грн., навушників марки «Air Pods» в розмірі 600 грн., USB флеш накопичувача червоного кольору 16 Gb в розмірі 130 грн., жіночого рюкзака сірого кольору в розмірі 285 грн. (200 грн. + 600 грн. + 130 грн. + 285 грн. = 1215 грн.). При цьому позов в частині стягнення вартості навушників марки «Air Pods» в розмірі 600 грн. мотивований тим, що повернуті потерпілій навушники не придатні для використання, оскільки відтворюють звук дуже не якісно, позов в частині стягнення вартості micro SD накопичував Trancened 32 Gb в розмірі 200 грн., USB флеш накопичувача червоного кольору 16 Gb в розмірі 130 грн., жіночого рюкзака сірого кольору в розмірі 285 грн. мотивований тим, що вказані речі були викрадені обвинуваченим та до цього часу не повернуті або не відшкодована їх вартість.
У цивільному позові потерпілої зазначено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілій було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 3 000 грн. Моральна шкода, заподіяна потерпілій, полягає в тому, що внаслідок вчинення злочину вона була неправомірно позбавлена права власності на належне їй майно, втратила всі контакти та інформацію на викраденому телефоні та на накопичувачах, не могла вільно спілкуватися із рідними та знайомими, втратила спокій, змінився уклад її життя через необхідність звернення до правоохоронних органів, за правовою допомогою та участі в слідчих діях.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 в частині вимог про відшкодування майнової шкоди, суд виходить із дійсної вартості майна, зазначеного в обвинувальному акті, яким заволодів обвинувачений, майна, яке станом на час розгляду справи повернуте потерпілому та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 260 грн. грошових коштів, які було викрадено у потерпілого та йому не повернуто. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення вартості мобільного телефону марки «Iphone 6» в розмірі 2900 грн., оскільки у вказану вартість наявний телефон було оцінено під час досудового розслідування та саме такий телефон було вмінено обвинуваченому в вину за обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні, даний телефон повернуто потерпілому працівниками поліції, доказів того стану, у якому він був до моменту вчинення крадіжки до суду не надано, як і не надано доказів того, що вартість ремонту даного телефону перевищує його дійсну вартість. Суд вважає за необхідне зазначити, що підстав для стягнення вартості телефону із залишенням його потерпілому, враховуючи межі обвинувачення та вимоги про те, що цивільний позов повинен випливати із пред`явленого обвинувачення, не має. Посилання потерпілого, що він не заперечує щодо повернення телефона обвинуваченому, якщо той відшкодує його вартість та після відшкодування вартості та посилання обвинуваченого на те, що він не заперечував би відшкодувати вартість телефону, якби потерпілий повернув йому цей телефон, в частині підстав для стягнення вартості телефону із обвинуваченого на користь потерпілого, суд не вважає обгрунтованими, оскільки вищезазначені посилання як потерпілого, так і обвинуваченого, свідчать про їх перемовини з цього приводу та намагання вирішити спір в добровільному порядку, який, однак, станом на час вирішення справи так і не був вирішений. При цьому, у разі, якщо викрадений та повернутий потерпілому телефон дійсно не в тому стані, у якому був до крадіжки, вартість його відновлювального ремонту перевищує його дійсну вартість, тощо, потерпілий має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства до винної в цьому, на його думку, особи, доводячи з цього приводу всі необхідні підстави власного цивільного позову.
Таким чином, розмір завданої потерпілому майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, становить 260 грн.
Крім цього, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
Суд вважає, що обгрунтованим є розмір моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_5 , на суму 1 500 грн.
При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілому ОСОБА_5 , полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з заволодінням його майна при крадіжці. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна вчиненням умисного злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вартість та кількість викраденого майна, ступінь вини ОСОБА_9 , вимушеність змін в організації потерпілим свого життя, який через вчинення крадіжки його майна був вимушений звертатися до правоохоронних органів та брати участь у слідчих діях, був позбавлений права власності на належне йому майно протягом тривалого часу, а саме з 01.04.2019 року по 26.06.2019 року, а частини майна залишається позбавленим і станом на час вирішення справи, особливості майна, права власності на яке він був позбавлений, а саме позбавлення права володіння та користування мобільними телефонами, які є для нього засобами зв`язку як життєвої необхідності потерпілого, який, до того ж, є студентом, те, що у зв`язку з крадіжкою його телефонів, була втрачена розміщена на них інформація, яку потерпілий вважає суттєвою, вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 в частині вимог про відшкодування майнової шкоди, суд виходить із дійсної вартості майна, зазначеного в обвинувальному акті, яким заволодів обвинувачений, майна, яке станом на час розгляду справи повернуте потерпілій та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 615 грн. завданої потерпілій майнової шкоди, яка складається із вартості майна, а саме : micro SD накопичувача Trancened 32 Gb в розмірі 200 грн., USB флеш накопичувача червоного кольору 16 Gb в розмірі 130 грн., жіночого рюкзака сірого кольору в розмірі 285 грн. (200 грн. + 130 грн. + 285 грн. = 615 грн.), яке було викрадено у потерпілої та їй не повернуто.
При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення вартості навушників в сумі 600 грн., оскільки у вказану вартість наявні навушники були оцінені під час досудового розслідування та саме такі навушники було вмінено обвинуваченому в вину за обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні, дані навушники повернуто потерпілій працівниками поліції, доказів того стану, у якому вони були до моменту вчинення крадіжки до суду не надано. Суд вважає за необхідне зазначити, що підстав для стягнення вартості навушників із залишенням їх потерпілій, враховуючи межі обвинувачення та вимоги про те, що цивільний позов повинен випливати із пред`явленого обвинувачення, не має. Посилання потерпілої, що вона не заперечує щодо повернення навушників обвинуваченому, якщо той відшкодує їх вартість та після відшкодування вартості та посилання обвинуваченого на те, що він не заперечував би відшкодувати вартість навушників, якби потерпіла повернула їх йому, в частині підстав для стягнення вартості навушників із обвинуваченого на користь потерпілої, суд не вважає обгрунтованими, оскільки вищезазначені посилання як потерпілої, так і обвинуваченого, свідчать про їх перемовини з цього приводу та намагання вирішити спір в добровільному порядку, який, однак, станом на час вирішення справи так і не був вирішений. При цьому, у разі, якщо викрадені та повернуті потерпілій навушники дійсно не в тому стані, у якому були до крадіжки, потерпіла має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства до винної в цьому, на її думку, особи, доводячи з цього приводу всі необхідні підстави власного цивільного позову.
Таким чином, розмір завданої потерпілій майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, становить 615 грн.
Крім цього, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
Суд вважає, що обгрунтованим є розмір моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_6 на суму 1 000 грн.
При цьому суд вважає, що моральна шкода, заподіяна потерпілій ОСОБА_6 , полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з заволодінням її майна при крадіжці. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна вчиненням умисного злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, вартість та кількість викраденого у неї майна, ступінь вини ОСОБА_9 , вимушеність змін в організації потерпілою свого життя, яка через вчинення крадіжки її майна була змушена звертатися до правоохоронних органів та за правовою допомогою до адвоката, брати участь у слідчих діях, була позбавлений права власності на належне їй майно протягом тривалого часу, а саме з 01.04.2019 року по 26.06.2019 року, а частини майна залишається позбавленою і станом на час вирішення справи, особливості майна, права власності на яке вона була позбавлена, а саме позбавлення права володіння та користування мобільним телефоном, який є для неї засобом зв`язку як життєвої необхідності потерпілої, те, що у зв`язку з крадіжкою її телефону, була втрачена розміщена на ньому інформація, яку потерпіла вважає суттєвою, вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді домашнього арешту, оскільки судом призначено покарання у виді громадських робіт, а застосований запобіжний захід полягає у обмеженні свободи пересування.
Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.
Як вбачається із квитанції від 25.06.2019 року №22/19 потерпілою ОСОБА_6 сплачено гонорар своєму представнику адвокату ОСОБА_8 за надання правової допомоги в розмірі 2 000 грн., про що складено відповідний акт виконаних робіт із переліком видів наданої правової допомоги від 24.10.2019 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокат ОСОБА_8 надавав правову допомогу потерпілій ОСОБА_6 ще на стадії досудового розслідування.
Також відповідно до квитанції від 22.06.2019 року №21/19 потерпілим ОСОБА_5 сплачено гонорар своєму представнику адвокату ОСОБА_8 за надання правової допомоги в розмірі 2 000 грн., про що складено відповідний акт виконаних робіт із переліков видів наданої правової допомоги від 24.10.2019 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокат ОСОБА_8 надавав правову допомогу потерпілому ОСОБА_5 ще на стадії досудового розслідування.
Відповідно до положень ст.ст. 120, 124 КПК України витрати на правову допомогу, тобто витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий, цивільний позивач. І в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що судом ухвалено обвинувальний вирок, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_5 2 000 грн. витрат на правову допомогу, а також стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 2 000 грн. витрат на правову допомогу,
Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній експертизі.
Керуючись ст. 374 КПК України,
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід домашній арешт у певний період доби обраний відносно ОСОБА_9 відповідно до ухвали суду від 01.10.2019 року - скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_5 , поданий від його імені та в його інтересах його законним представником ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 260 грн. майнової шкоди та 1 500 грн. моральної шкоди, а всього 1 760 грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 615 грн. майнової шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди, а всього 1 615 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 2 000 грн. витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 2 000 грн. витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи від 12.06.2019 року № 1038 в розмірі 1884 грн. 12 коп.
Речові докази по справі : мобільний телефон марки «Samsung J5», силіконовий чохол до телефону «Samsung J5», навушники марки «Air Pods» - залишити потерпілій ОСОБА_6 як їй належні; мобільний телефон марки «Iphone 6», мобільний телефон марки «Samsung A50», чохол до мобільного телефону марки «Samsung A50», мотошолом марки «Monster Energy» - залишити потерпілому ОСОБА_5 як йому належні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1