25.03.2019
Провадження № 1-КП/522/296/19
У Х В А Л А
25 березня 2019 року
Колегія Приморського районного суду м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
захисника-адвоката: ОСОБА_7
представника потерпілого: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
13 червня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 в скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень щодо якого міра запобіжного заходу обрана у вигляді тримання під вартою.
В той же день, тобто 13 травня 2017 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 20 вересня 2017 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
В судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 термін тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені йому при обранні міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Захисник та його підзахисний ОСОБА_5 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що висунута підозра та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Заслухавши сторони, колегія суддів з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявних ризиків, зазначених при обранні міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити останньому міру запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою до двох місяців.
При цьому, колегія суддів виходить з того, що за визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 332, 372, 376 КПК України, -
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 в Державній установі «Одеській установі виконання покарань (№21)» продовжити на 60 /шістдесят/ діб в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали обчислюється з 25 березня 2019 р. та припиняє свою дію 23 травня 2019 р.
В кримінальному провадженні по справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголосити перерву, до 08 квітня 2019 року об 15 год. 00 хв.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3