Провадження №1-кп/638/1359/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001802 від 08.05.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марнеулі, Грузія, азербайджанця, громадянина Грузії, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

Громадянин Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території України, використовував свій паспорт громадянина Грузії серії НОМЕР_1 , виданий 22.12.2016 року, в якому містились відтиск штампа у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «Виїзд №120» від 26.12.2018 в пункті пропуску через державний кордон України «Бориспіль», яку проставлено на сторінці 44, не перетинав, а використовував паспорт на своє ім`я з внесеними до нього підробними штампами про перетин державного кордону України для можливості легального знаходження на території України на строк, який встановлений законодавством України (90 днів) та отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Так, 08.05.2019 приблизно о 12 год.30 хв. громадянин Грузії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні Шевченківського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області, розташованого адресою: вул. Ромена Роллана, 13 м.Харків для встановлення факту легального перебування на території України пред`явив на вимогу уповноваженої особи головного спеціаліста відділу ГУДМС в Харківській області ОСОБА_9 паспорт громадянина Грузії серії НОМЕР_1 , виданий 22.12.2016 року на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому містились відтиск штампа у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «Виїзд №120» від 26.12.2018 в пункті пропуску через державний кордон України «Бориспіль», яку проставлено на сторінці 44, однак при проведенні огляду паспорта співробітником Шевченківського РВ ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_9 виникли сумніви щодо дійсності штампів про перетинання державного кордону України в період часу 2018 року, який в подальшому вилучено ході проведення огляду місця події і накладено арешт слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова.
Згідно, висновку експерта Головного експертно - криміналістичного центру Державної прикордонної служби України №33/1730 від 10.07.2019 року встановлено:
1.Відбиток штампу у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «Виїзд №120» від 26.12.2018 в пункті пропуску через державний кордон України «Бориспіль», який проставлений на сторінку №44 паспорта громадянина Грузії на сторінці 5 паспорта громадянина Грузії серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не нанесено штампом, експериментальні зразки відбитків якого надано для порівняльного дослідження.
Згідно, відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0184-19008/0/15-19 від 28.05.2019 проведено аналіз щодо перетину державного кордону України громадянина Грузії на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 державний кордон України у пункті пропуску «Бориспіль» за період часу від 26.12.2018 року не перетинав.
У судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у використанні завідомо підробленого документу та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не одружений, з середньою освітою, не працює, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; за медичною допомогою до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не звертався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, не одружений, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні на відшкодування процесуальних витрат за проведення технічної експертизи документу №33/1730 від 10.07.2019 року.

Речовий доказ паспорт громадянина Грузії серії НОМЕР_1 від 22.12.2016 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.05.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1