Провадження №1-кс/337/1263/2019
ЄУН № 337/2936/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001271 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 р. , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001271 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 р. , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
В обґрунтування клопотання про арешт майна слідчий СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 посилається на наступне: 16 липня 2019 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку № 5 по вулиці Курузова у місті Запоріжжі, діючи умисно, маючи намір на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень ножем, який знаходився у нього в руках, у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків по охороні громадського порядку, наніс не менше трьох ударів руками та ножем в область обличчя, ліктьового суглобу та правого передпліччя поліцейському заступнику начальника сектору превенції Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області підполковнику поліції ОСОБА_6 , чим спричинив останньому, забій м`яких тканин, садна обличчя, правого передпліччя та ліктьового суглобу.

Вказаний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001271, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 використав предмет схожий на ніж, а саме за допомогою вказаного предмету ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження співробітнику поліції у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 був затриманий співробітниками поліції, та при цьому залишив предмет схожий на ніж на місці скоєння кримінального правопорушення.
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, у період часу з 13 години 00 хвилин до 13 годин 40 хвилин 16 липня 2019 року, старшим слідчим слідчого відділення Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_7 за участю інспектора криміналіста Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована на відстані приблизно 20 м від під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 .

У ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено об`єкти які необхідні для подальшого проведення судових експертиз, а саме предмет схожий на ніж з руків`ям коричневого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору.

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що предмет схожий на ніж з руків`ям коричневого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, який було вилучено в ході огляду місця події має суттєве значення по кримінальному провадженню, а саме для проведення судових імунологічних та судових дактилоскопічних експертиз, що дасть можливість отримати ще один доказ, який вказує на ОСОБА_5 , як на особу, що вчинила злочин, та визнання предмету схожого на ніж з руків`ям коричневого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору в подальшому речовим доказом. Таким чином за вказаними об`єкти відповідають вимогам ст. 98 КПК України та в подальшому як самі по собі та і в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження зможуть бути використані як докази факту та обставин що встановлюються під час досудового розслідування.

В органу досудового розслідування є підстави вважати, що для з`ясування всіх обставин вказаного злочину по вилученому предмету необхідно призначити ряд судових експертиз. Водночас із цим повернення вилучених речей підозрюваному може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення, тому, ст. слідчий посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 167, 170 КПК України, просить слідчого суддю накласти арешт на таке майно.
Ст. слідчий Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду, не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001271 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном , щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного , обвинуваченого, засудженого , третіх осіб, конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності . У відповідності до вимог ст.16 КПК України , позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України .
При застосуванні заходів кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема , при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення суддя, слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України , повинен врахувати : існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди , завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора , який звертається з проханням арештувати майно, оскільки , згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону , а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу, з посиланням на норми закону.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вилучений в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована на відстані приблизно 20 м від під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 , предмет схожий на ніж з руків`ям коричневого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, має важливе значення для досудового розслідування і може бути в подальшому використаний як доказ, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, встановлення особи (осіб), яка причетна (причетні) до вчинення вказаного правопорушення, обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення, проведення судових імунологічних та судових дактилоскопічних експертиз та при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного предмету.
З метою збереження доказу у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчужування , слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована на відстані приблизно 20 м від під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 , а саме на предмет схожий на ніж з руків`ям коричневого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України , арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1,2 ч.3 ст.132 КПК України , застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що : існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості , що може підставою для застосування заходів кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи про який йдеться у клопотання слідчого.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України , надав достатні і належні докази тих обставин, на які послався у клопотанні, а саме : предмет, який був вилучений в ході проведення огляду місця події , має важливе значення для досудового розслідування і можуть бути в подальшому використані як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, встановлення особи причетної до кримінального правопорушення , яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілому , а також для проведення ряду судових експертиз, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного предмету.
Матеріалами клопотання, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках якого подане клопотання слідчого, можливо встановити обставини, за якими вказані речі могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак на них може бути також накладено арешт, з метою збереження речового доказу, необхідності проведення ряду судових експертиз , а також з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, встановлення обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, знарядь та засобів його вчинення, що має важливе значення для досудового розслідування в якості речового доказу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Між тим, в ч.3 ст.170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Перевіривши доводи клопотання, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди , завданої злочином, оцінивши надані слідчому судді докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку,з`ясувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевіривши співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження, враховуючи, що вилучене під час огляду місця події майно, перелік якого вже зазначався , в даному випадку могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та необхідні для проведення ряду судових експертиз, так як злочин кваліфікується заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, тобто предмет, який був вилучений під час огляду місця події, може зберегти на собі сліди крові , що при проведенні експертиз дасть можливість отримати ще один доказ, який вказує на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила злочин, а тому в подальшому як в сукупності так і в окремості зможуть бути використані як речові докази обставин вчинення вказаного злочину, виходячи з правової кваліфікації кримінального правопорушення за фактом вчинення якого проводиться кримінальне провадження, виходячи з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання про арешт майна обґрунтоване та підлягає задоволенню, з метою збереження вилученого майна, що мають важливе значення для досудового розслідування і можуть бути в подальшому використані як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, встановлення особи (осіб), яка причетна (причетні) до вчинення вказаного правопорушення, обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення, проведення ряду судових експертиз, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей і документів, що має важливе значення для досудового розслідування в якості речового доказу.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами статей 40,94,98, 100, 107,117, 131-132, 170-173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001271 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 р. , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 16.07.2019 р. , а саме ділянки місцевості, яка розташована на відстані приблизно 20 м від під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_1 , а саме предмет схожий на ніж з руків`ям коричневого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, який буде використаний як речовий доказ по кримінальному провадженню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її постановлення до Запорізького апеляційного суду .
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1

19.07.2019