Дата документу 19.06.2019 Справа № 324/2096/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/492/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 324/2096/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною вищою освітою, який працює директором ТОВ «Сітібуд-М», не одружений, має неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням строку дії ухвали по 13 липня 2019 року включно,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2019 року, у зв`язку із незастосуванням закону, який підлягав застосуванню та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці із забороною залишати житло з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Апелянт вважає, що слідчий суддя під час ухвалення рішення не додержався вимог ст. 178 КПК України, оскільки не дослідив у судовому засіданні, не виклав у своїй ухвалі та не прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні корупційного злочину, не відшкодував шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваного нічого не тримає за місцем його проживання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, оскільки наразі кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 направлено до суду, підозрюваного та захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, слідчим відділом Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 05.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000937, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

15 травня 2019 року старший слідчий СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці із забороною залишати житло з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Слідчий суддя, встановивши доведеними обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, у тому числі дані про особу ОСОБА_7 , а також, що стороною обвинувачення не надано доказів, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, застосував до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчих, які проводять досудове розслідування, за першою вимогою; не відлучатися із м. Запоріжжя, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Виходячи з положення ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя, на думку колегії суддів, дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України, ухвалив рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому слідчий суддя врахував наявність доказів, що дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Як вважає колегія суддів, обставини провадження у сукупності з даними про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, по якому позитивно характеризується, наразі тимчасово мешкає за іншою адресою, має постійне місце роботи, а на утриманні малолітню дитину, всупереч доводам апелянта, підтверджують міцність його соціальних зв`язківта свідчать, що заявлені в клопотанні ризики, у тому числі ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, на наявність якого посилається в апеляційній скарзі прокурор, не виключають можливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні корупційного злочину та невідшкодування ним шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, про що зазначає прокурор в апеляційній скарзі, не можуть бути достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що прокурором порушено питання в апеляційній скарзі.
Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення слідчий суддя дотримався вимог ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, який, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, належну процесуальну поведінкуОСОБА_7 , з метою чого, слідчий суддя поклав на підозрюваного також й низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2019 року, якою щодо ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням строку дії ухвали по 13 липня 2019 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: