Ухвала
іменем України
21 серпня 2019 року

м. Київ
Справа № 381/2154/18
Провадження № 51-1958 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 1 серпня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 , з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження судових рішень, вкотре звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, датованою 8 серпня 2019 року, на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 1 серпня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року, в якій просить переглянути вищевказані судові рішення у касаційному порядку.
При цьому засуджений порушує питання про поновлення пропущеного для подання скарги строку, мотивуючи його пропуск тим, що він отримав ухвалу апеляційного суду від 8 листопада 2018 року лише 12 березня 2019 року, а тому просить рахувати строк оскарження з моменту отримання вказаної ухвали.
Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла такого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вказаного рішення.
А згідно з ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, однак, як зазначає законодавець, у межах строку на касаційне оскарження.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Правило дотримання тримісячного строку надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі заяви, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Як убачається з касаційного провадження, засуджений ОСОБА_4 вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою (від 15 квітня 2019 року), яку ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 квітня 2019 року було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги вимогам ст. 427 КПК України.
При цьому було встановлено, що ОСОБА_4 дійсно отримав копію ухвали апеляційного суду лише 12 березня 2019 року, а тому строк касаційного оскарження судових рішень для нього має обчислюватись із 13 березня 2019 року.
На виконання вимог вказаної ухвали 19 травня 2019 року засуджений повторно звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.
Проте вимог ст. 427 КПК України заявником не дотримано та вказані в ухвалі недоліки не усунуто, а тому ухвалою Верховного Суду від 6 червня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 1 серпня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року з усіма доданими до неї матеріалами повернуто.
Після цього, 24 червня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 знову звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Але оскільки 13 червня 2019 року закінчивсястрок на касаційне оскарження, топовторну касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 від 24 червня 2019 року ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2019 року вже було повернуто йому у зв`язку з пропуском строку касаційного оскарження судових рішень.

При цьому заявник не вказував жодних перешкод, які би обумовили неможливість дотримання ним визначеного законом строку для оскарження судових рішень до касаційного суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів звертає увагу засудженого ОСОБА_4 на те, що він скористався своїм правом на касаційне оскарження судових рішень, постановлених щодо нього, та оскаржив їх до касаційного суду, однак у зв`язку з невиконанням вимог ст. 427 КПК України його касаційну скаргу

від 15 квітня 2019 року було повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, а касаційну скаргу від 24 червня 2019 року на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, оскільки він вже тоді звернувся поза межами строку касаційного оскарження.

Враховуючи викладене, а також те, що інших причин пропуску строку оскарження ОСОБА_4 не зазначає, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього і за його скаргою від 8 серпня 2019 року.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 1 серпня 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріаламиповернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3