справа № 208/8308/18
провадження № 1-кп/208/342/19
УХВАЛА

24 жовтня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду місті Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час проведення судового розгляду справи, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт.

В обґрунтування свого клопотання захисник вказала що в ході судового розгляду відповідно до встановленого судом порядку було досліджено ряд доказів, серед яких був допит свідків, однак свідків самого кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні немає, тобто свідки не можуть ні спростувати а ні довести вину мого підзахисного. Письмові докази у цьому кримінальному провадженні лише вказують на саму подію кримінального правопорушення, яка дійсно мала місце, але вони не вказують та не доводять вини мого підзахисного в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України. Тобто це вказує на необґрунтованість підозри. Жодного наявного та достатнього доказу причетності ОСОБА_6 до вчинення вище вказаного кримінального правопорушення не має. Лише припущення сторони обвинувачення.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні на даний час відсутні докази, які б могли бути переконливими для суду, щоб дійти висновку про те, що пред`явлене моєму підзахисному обвинувачення є обґрунтованим, а також відомості про обставини, які б могли свідчити про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що унеможливлює подальше продовження у даному кримінальному провадженні такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, а відтак - він підлягає зміні на більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт.

Окрім того Майборода має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , має ряд тяжких захворювань, такі як: хронічний бронхіт, хронічний вірус гепатит С, гостра кишкова інфекція, синдром гастроентероколіту, є ВІЛ інфікованою особою, клінічна стадія що підтверджується випискою № 943 із медичної карти стаціонарного хворого і Дніпровською медичною довідкою 4, Дніпропетровського слідчого ізолятора, також має на утриманні неповнолітню дитину та раніше не судимий. Також є ВІЛ інфікованою особою, клінічна стадія. Перелічені захворювання потребують довготривалого та серйозного лікування, яке не надається належним чином в умовах СІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Ухвалою Заводського районного суду від 17.09.2019 року дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено до 14.11.2019 року.

Під час судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, потребує лікування та обстеження.

Також, по справі були допитані майже всі свідки з боку обвинувачення.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, Європейський Суд зазначає, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити підставою для виправдування строків тримання особи під вартою в межах вибраного запобіжного заходу (справа «Панченко проти Російської Федерації» від 08.02.2005 року та інші), а питання щодо продовження тримання під вартою може бути виправдано лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагає істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи вимоги чинного законодавства України, та практики Європейського суду, суд вважає, що тривалий час перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, не тільки обмежують його Конституційне право на свободу, але і позбавляють обвинуваченого права на лікування, спілкуванню з родиною.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 181, 196, 201, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за адресою:

АДРЕСА_1 , строком до 21.12.2019 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 до 06.00 годин;

- прибувати до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська за викликом;

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1