УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що 18.09.2019 до Державного бюро розслідувань було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана того ж дня та зареєстрована за вх. №Х-6930, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

У зв`язку з цим заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином та завчасно. Разом з тим, звертаючись до суду зі скаргою просив проводити розгляд у його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про таке.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що 18.09.2019 до Державного бюро розслідувань було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.376-1, ст.364 КК України.

Зі змісту заяви вбачається, що на думку заявника суддею Херсонського районного суду Херсонської області ОСОБА_4 , під головуванням якого здійснюється розгляд кримінального провадження №0001916 відносно ОСОБА_5 , в рамках якого ОСОБА_3 є потерпілим, вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст.376-1, ст.364 КК України, оскільки під головуванням судді здійснюється розгляд кримінальних проваджень №0001117 та №0001965 відносно тієї ж особи.

Разом з тим, заява містить лише посилання на норми КПК України, ЗУ «про судоустрій і статус суддів», викладення обставин вчинення кримінальних правопорушень особою, відносно якої здійснюється розгляд кримінальних проваджень, при цьому в заяві відсутні відомості про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, кримінальних правопорушень, передбачених ст.376-1, ст.364 КК України, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України.

При цьому, на переконання слідчого судді, звернення із такою заявою до правоохоронних органів може свідчити про втручання у діяльність суддів, що є недопустимим.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Постановою пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади», зокрема пунктом 11 визначено, що втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Як зазначено в преамбулі вищезгаданої постанови, гарантіями незалежності суддів, зокрема, є недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб, неповаги до суду та встановлення відповідальності за такі діяння.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи заявника необґрунтованими, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, заявлені вимоги не підтримав, документів на підтвердження зазначених обставин до матеріалів скарги не надано.

Оскільки, з викладених в заяві обставин не вбачається наявність події злочину, а в матеріалах справи відсутні докази, що органом досудового розслідування допущена бездіяльність, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 18.09.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя