Справа № 1-53/07

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2007 місто Вінниця

Ленінський районний суд м.Вінниці в складі колегії суддів:

головуючого судді Ковальчук Л В., суддів Зайцева А.Ю., Федчишена С.А.,

при секретарі Свірінь І.М.,

за участю прокурора Мартинюка В. М.,

адвоката Стороженко В. М., захисника Плотницької Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого,

проживаючого АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- вироком ОСОБА_2 районного суду Вінницької області від 27.06.1994 р. за ч. 2 ст. 140, ст..45 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, звільненого умовно з іспитовим строком один рік;

- вироком Ленінського районного суду від 24.03.1995 р. за ч. З ст. 117 КК України до чотирьох років п`яти місяців позбавлення волі;

- вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.11.2000 р. за ч. 2 ст. 140, ст.. 43 КК України до чотирьох років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2000 р. вирок змінено та призначено покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, З ст. 358 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою світою, одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- вироком ОСОБА_2 районного суду Вінницької області від 27.06.1994 р. за ч. 2 ст. 140, ст..45 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого умовно з іспитовим строком один рік;

- вироком Ленінського районного суду від 24.03.1995 р. за ч. З ст. 117 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі;

- вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2003 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, З ст. 358 КК України,

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Трьохгорного Челябинської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , не судимої,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, З ст. 358 КК України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, З ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 маючи умисел на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, з метою незаконного збагачення шляхом обману громадян, з своїм братом ОСОБА_3 створив та очолив організовану злочинну групу, в яку вони втягнули своїх спільних знайомих ОСОБА_6 і ОСОБА_5 . Виконуючи разом з братом роль організатора групи ОСОБА_1 , крім того здійснював заходи по встановленню квартир, якими вони могли незаконно заволодіти. Разом з ОСОБА_3 він вирішував організаційні питання, направлені на залучення до діяльності групи осіб, які оформляли необхідні документи, забезпечували членів злочинної групи фіктивними документами, транспортом, розподіляли отримані шахрайським шляхом кошти. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відводилась роль виконавців, яка полягала в тому, що вони входили в довіру до потерпілих та схиляли останніх до юридичних дій, направлених на відчуження власного майна на користь членів злочинної групи, здійснювали безпосереднє оформлення в нотаріальних конторах і інших установах документів, якими закріпляли за собою придбане шляхом обману майно та реалізовували його добросовісним покупцям.

Для вчинення злочинів розроблявся план злочинних дій, у відповідності з яким братами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визначалась жертва шахрайства, дії, які членам групи необхідно здійснити, щоб ввійти в довіру до потерпілого та, обманувши його, заволодіти його майном, визначався необхідний для заволодіння майном і його реалізації перелік документів та кількість грошей, потрібних для оформлення цих документів, способи реалізації оберненого на свою користь чужого майна та частка кожного із членів групи в розподілі виручених злочинним шляхом коштів.

Так в січні 2004 року діючи в складі організованої ним і ОСОБА_3 злочинної групи ОСОБА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_10 шляхом обману, незаконно заволоділи його квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 за наступних обставин.

Від ОСОБА_11 братам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стало відомо, що сусід ОСОБА_11 ОСОБА_10 мешкає один в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , та має великі борги за квартплату та комунальні послуги. Діючи за розробленим ОСОБА_14 і ОСОБА_15 планом, використовуючи дружні стосунки між ОСОБА_11 , якому нічого не було відомо про їхні злочинні наміри, та ОСОБА_10 , на початку січня 2004 року ОСОБА_16 поселили до ОСОБА_10 в квартиру ОСОБА_17 , який, діючи згідно з розробленим ними планом злочинні дій, ввійшовши в довіру до потерпілого, разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , схилив ОСОБА_18 дати йому доручення на право продажу його квартири, мотивуючи свої дії тим, що коли продадуть квартиру, то віддадуть гроші йому і ОСОБА_10 зможе розрахуватись з боргами та купити приватний будинок в селі. За вказані послуги ОСОБА_10 за легендою Костікових мав розрахуватись з ними коштами, які потерпілий ніби то мав отримати від ОСОБА_5 за продаж квартири.

ОСОБА_10 , не підозрюючи обману, переконаний про вигідність передачі прав на власне майно, погодився на пропозицію ОСОБА_17 і 28.01.2004 року дорученням серії ВВВ №359605 уповноважив останнього бути його представником в усіх установах та організаціях, по питанню, пов`язаному з приватизацією на його ім`я квартири АДРЕСА_6 та обміняти її на інше нерухоме майно або продати за ціною та на умовах на розсуд ОСОБА_19 .. Після чого ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , використовуючи довіру потерпілого зібрали необхідні документи і 12.02.2004 року продали квартиру ОСОБА_10 особам, яким нічого не було відомо про їхні злочинні дії, а виручені гроші в сумі 80000 грн, зазначені в договорі купівлі-продажу зареєстрованого за №281, розділили між собою та розпорядились ними на свій розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_10 , майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, в березні 2004 року ОСОБА_20 , повторно, діючи в складі організованої ним та ОСОБА_15 злочинної групи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , шляхом підробки документів, зловживаючи довірою та обманом ОСОБА_23 , незаконно заволоділи його квартирою АДРЕСА_7 , за наступних обставин.

Так 30.09.2003 року, громадянка ОСОБА_24 , заповіла ОСОБА_23 , який її доглядав, власну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 . Після її смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 року, згідно заповіту вище вказана квартира перейшла у спадщину ОСОБА_23 .

Про даний факт стало відомо ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які, розробивши з ОСОБА_7 ОСОБА_5 спільний план злочинних дій, вирішили шляхом підроблення документів, та обману, незаконно заволодіти квартирою ОСОБА_23 по АДРЕСА_8 . Для реалізації вказаного злочинного умислу члени зазначеної організованої групи виготовили фіктивні документи, а саме: доручення від імені ОСОБА_24 , нібито засвідчене підписом начальником Вінницької тюрми №1 Бякіним та відтиском печатки даної установи, яка за висновком експертизи №1108 від 05.07.2004 року не відповідає відтискам печатки Вінницької тюрми №1, і підроблені паспорти на ім`я ОСОБА_27 і ОСОБА_28 , наклеївши на дійсні паспорти зазначених осіб фотокартки - відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Діючи згідно відведених їм ролей, вияснивши, що ОСОБА_23 зловживає спиртними напоями і не працевлаштований ОСОБА_7 та ОСОБА_5 З березня 2004 року, прийшли до ОСОБА_23 в квартиру, і, повідомивши йому завідомо неправдиві відомості, а саме: представившись родичами покійної, ввійшли в довіру до потерпілого, обіцяючи влаштувати його на роботу та протягом трьох тижнів споюючи ОСОБА_23 спиртними напоями, довівши останнього до стану, коли той не міг усвідомлювати, що насправді відбувається, після чого вивезли його з квартири, маючи мету за час відсутності потерпілого знайти покупців на його квартиру.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, для виключення ризику при використанні фіктивного доручення під час продажу квартири, члени злочинної групи 17 березня 2004 року по фіктивному дорученню від імені ОСОБА_24 на ім`я ОСОБА_29 , в ролі якого виступав ОСОБА_22 , з використанням підробленого паспорта на ОСОБА_30 згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі №145, продали квартиру ОСОБА_23 по АДРЕСА_8 ОСОБА_31 , в ролі якої виступила ОСОБА_32 , використавши підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_31 ..

Отримавши таким чином у власність квартиру ОСОБА_23 , і маючи можливість продати її вже без використання фіктивного доручення, 18 березня 2004 року члени зазначеної злочинної групи продали квартиру ОСОБА_23 особам, яким нічого не було відомо про їхні злочинні дії а виручені гроші в сумі 50350 грн, зазначені в договорі купівлі-продажу, зареєстрованого за №137, розділили між собою та розпорядились ними на свій розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_23 майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, 14 квітня 2004 року ОСОБА_20 , діючи в складі організованої ним та ОСОБА_15 злочинної групи, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_33 заволоділи його коштами, не розрахувавшись з ним за ремонт автомобіля ОСОБА_34 за наступних обставин.

Так, діючи згідно розробленого братами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 планом злочинних дій, ОСОБА_7 в лютому 2004 року звернулась до майстра по ремонту автомобілів ОСОБА_33 з проханням відремонтувати автомобіль моделі «Фольксваген-Пассат», що належав ОСОБА_35 , запевнивши майстра, що розрахується з ним, хоча автомобіль не її після цього до нього не приходила, в той час, як брати ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , діючи за спільним планом, достовірно знаючи, що не будуть розраховуватись за виконані роботи, звернулись до ОСОБА_33 з проханням доукомплектувати також їх автомобіль завіривши, що кошти за це йому передасть ОСОБА_38 .

Під час здійснення ОСОБА_33 ремонту ОСОБА_36 та ОСОБА_37 приїжджали до ОСОБА_33 кілька разів та частинами віддавали йому гроші, всього сплатили 1700 доларів США, але в подальшому вказані гроші забрали, стверджуючи, що за ремонт повинна розраховуватись ОСОБА_7 , а не вони.

Після того, як ремонт автомобіля був здійснений брати ОСОБА_36 та ОСОБА_37 сподіваючись довести свій злочинний умисел на заволодіння шахрайським шляхом коштами ОСОБА_33 до кінця, запропонували йому віддати відремонтований автомобіль, а в розрахунок цього пообіцяли привезти ОСОБА_33 автомобіль, що був у користуванні такої ж моделі щоб оплати вартість запчастин, які той використовував на ремонт.

Оскільки ОСОБА_33 не погодився на їхні умови, брати ОСОБА_16 запевнили, що гроші йому передасть ОСОБА_39 ОСОБА_40 , яка діючи з ними за одне цього робити не збиралась.

Не зумівши схилити ОСОБА_33 на ці умови брати ОСОБА_16 запропонували потерпілому передати їхній автомобіль моделі Фольксваген Пассат" під надуманим приводом - випробування на станції техогляду, після чого вони з ним розрахуються.

Скориставшись довірою потерпілого і отримавши 14 квітня 2004 року шляхом обману, відремонтований автомобіль, брати ОСОБА_16 та ОСОБА_7 коштів ОСОБА_33 за ремонт автомобіля в сумі 8581 грн. не віддали, завдавши тим самим потерпілому майнову шкоду у великих розмірах.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив, що він ніколи не спілкувався з ОСОБА_10 . ОСОБА_5 з ОСОБА_10 познайомив ОСОБА_11 , він взагалі до цього злочину не має відношення. Він підвозив ОСОБА_5 за його проханням до нотаріуса, але не знає для чого. Він бачив, як ОСОБА_5 віддавав гроші ОСОБА_11 , тому що ОСОБА_5 попросив його бути присутнім при цьому.

Також ОСОБА_3 заперечував свою причетність до скоєння злочину по заволодінню квартирою ОСОБА_23 .

Щодо епізоду заволодіння коштами ОСОБА_33 , то він вважає, що ОСОБА_7 оговорює його, щоб применшити свою відповідальність. Він не замовляв ремонт автомобіля, його замовила ОСОБА_7 , вона повинна була контролювати здійснення ремонту та розрахуватися, але вона цього не зробила, ремонтом не цікавилась, а почала ховатися від них з братом. Він сам купляв в магазині на вул. Першотравневій запчастини для доукомплектування свого автомобіля, а ОСОБА_33 значно завищував вартість ремонту, тому він спочатку заплатив йому гроші частинами, а потім забрав, оскільки вважав, що ремонт було виконано не якісно.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав та суду пояснив, що він не причетний до заволодіння квартирами ОСОБА_23 та ОСОБА_10 До нього звернувся ОСОБА_5 , з яким його познайомив ОСОБА_11 , він з ним колись відбував покарання. З ОСОБА_5 в них з братом слалися приятельські стосунки. Він звернувся до нього з проханням розповісти, які документи необхідні для продажу квартири. Він йому розповів, що треба, після цього через деякий час ОСОБА_5 його запитав, чи не знає він як приватизувати квартиру, він познайомив його з ОСОБА_32 , оскільки ОСОБА_7 була обізнана в цьому. Після цього він ні ОСОБА_7 ні ОСОБА_5 не бачив. Вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_41 його оговорюють.

Щодо епізоду заволодіння коштами ОСОБА_33 , він повідомив, що ОСОБА_42 розбила автомобіль, який належить його брату ОСОБА_35 . Вона пообіцяла розрахуватися, або знайти майстра, який відремонтує машину. Через пару днів вона подзвонила їм з братом та сказала, що домовилася з майстром про ремонт машини. Вони поїхали до ОСОБА_33 , він їм сказав, що розрахунок буде після ремонту. Але через кілька днів ОСОБА_33 подзвонив та сказав, що треба гроші для ремонту. Вони з братом приїхали, ОСОБА_43 дав ОСОБА_33 . 300 доларів США, потім через кілька днів ще 500 доларів США. ОСОБА_33 пообіцяв, що повністю замінить двигун, приклеїть бампер, але вони не погодилися, купили свої запчастини бампер, швелер, передню «губу», сигналізацію, яку ОСОБА_33 неправильно підключив та спалив. ОСОБА_33 зіпсував салон під час ремонту, він складав туди запчастини, там жили кури, тому салон також треба було замінити. ОСОБА_44 стала зникати, вони не могли її знайти, і в них виникли сумніви щодо намірів її розрахуватися. ОСОБА_45 видзвонив її по мобільному телефону, вона по телефону стверджувала, що дала в розрахунок за ремонт машини Костіковим 2000 доларів США, але грошей їм насправді вона не давала. ОСОБА_33 сказав, що всі претензії до них, а не до ОСОБА_46 не погоджувався з вартістю ремонту, тому вони вирішили випробувати автомобіль та поїхати на СТО, ОСОБА_33 не захотів з ними їхати. Через кілометр машина зламалася, пропали всі передачі, і вони відтягнули її на ремонт. Намір не розрахуватися з ОСОБА_33 в них не було. Між ним була домовленість, що вони приженуть автомобіль, аналогічний тому, що ремонтував ОСОБА_33 , і він в рахунок оплати забере собі з нього запчастини. Цього зробити вони не встигли, оскільки їх затримали.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованих їй злочинів визнала частково, повністю підтримала свої показання, які давала на досудовому слідстві, пояснила, що розкаюється у своїх незаконних діях, ОСОБА_36 та ОСОБА_37 погрожували їй розправою, тому вона виконувала їхні вказівки, але приватизацією квартири ОСОБА_23 вона не займалася, гроші, отримані від продажу квартири в неї відібрали ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , коли вона вийшла від нотаріуса.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав частково та суду пояснив, що з братами ОСОБА_49 та ОСОБА_9 його познайомив ОСОБА_11 , він же поселив його до ОСОБА_10 в квартиру. ОСОБА_10 попросив його допомогти йому продати квартиру, він порадив йому звернутися до ОСОБА_11 з цим питанням. ОСОБА_11 познайомив його з Костиковими. Вони всі разом поїхали до нотаріуса і ОСОБА_10 дав доручення на його ім`я. Потім ОСОБА_3 познайомив його з ОСОБА_7 , вони подружилися, вона надала йому роботу.

Він деякий час проживав в квартирі ОСОБА_10 , той зловживав спиртним, до нього приходили друзі, з якими він випивав, а потім програв їм дві кімнати в карти. ОСОБА_47 та ОСОБА_48 приїжджали просто так в гості. Коли він продав квартиру ОСОБА_10 , той знаходився в селі, куди його на тимчасове проживання завіз ОСОБА_11 , він на веранді віддав йому гроші за квартиру, 500 доларів США з дозволу останнього залишив собі. При цьому нікого не було, розписки він не брав, тому що не думав, що це потрібно. ОСОБА_11 він був винен 1700 доларів США і віддав їх у присутності ОСОБА_34 .

По епізоду заволодіння квартирою ОСОБА_23 пояснив, що писав заяву в горісполкомі на приватизацію квартири, не усвідомлював незаконність своїх дій, ОСОБА_7 запевнила його, що це квартира її брата. Те, що вони здійснювали купівлю та продаж квартири по чужим паспортам та змінюючи зовнішність ОСОБА_7 була в парику та в темних окулярах йому не здавалося дивним, ОСОБА_50 сказав, що так буде цікавіше. Хто отримував гроші за продаж квартири ОСОБА_23 не пам`ятає. Паспорти на ім`я ОСОБА_51 та ОСОБА_52 дав їм ОСОБА_50 на кухні в квартирі ОСОБА_7 , ОСОБА_23 в місто вивозила ОСОБА_7 з ОСОБА_53 , його в той момент в машині не було. Заперечував причетність братів ОСОБА_54 та ОСОБА_55 до цього епізоду. Зміну показів в суді пояснив тим, що на нього на досудовому слідстві здійснювався тиск з боку працівників міліції, але в чому полягав тиск пояснити не зміг.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснив, що він приватно ремонтує машини. В лютому 2004 року до нього приїхала ОСОБА_7 разом з ОСОБА_53 якого він раніше знав, вона попросила відремонтувати автомобіль марки «Фольксваген Пасат», який вона розбила в ДТП. Вони домовилися, що він зробить ремонт автомобіля, і за ремонт вона розрахується з ним. Більше ОСОБА_7 до нього не приїжджала та грошей йому не платила. Через кілька днів приїхали ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , вони сказали, що автомобіль належить ОСОБА_35 , також попросили замінити деякі деталі, які не були пошкоджені в ДТП. Вони домовилися, що запчастини він візьме в ОСОБА_56 , а коли з ним розрахуються за ремонт, він віддасть гроші. ОСОБА_16 погоджували з ним, що по машині треба зробити. Гроші ОСОБА_16 віддавали йому частинами, один раз привезли 300 доларів США, а потім ще 500 доларів, всього заплатили 1700 доларів США. Потім ОСОБА_20 йому сказав, що з ним домовлялася ОСОБА_7 , і вона повинна заплатити, він подзвонив ОСОБА_7 по мобільному телефону, вона сказала, що віддала ОСОБА_57 в рахунок відшкодування вартості ремонту 2000 доларів США, тоді ОСОБА_20 взяв трубку та почав сваритися з ОСОБА_7 Потім ОСОБА_16 приїхали разом з ОСОБА_58 ввечері та стали вимагати, щоб він віддав їм автомобіль, він сказав, що вони мають ще заплатити 410 доларів США. ОСОБА_16 сказали, щоб він віддав їм 1700 доларів, які вони заплатили йому, а з ним нехай розрахується ОСОБА_38 . Через деякий час ОСОБА_16 приїхали разом з ОСОБА_5 , він віддав їм 1700 доларів США. Потім ОСОБА_47 та ОСОБА_48 стали вимагати повернути їм відремонтований автомобіль, при цьому ОСОБА_20 йому погрожував. Він заперечував та наполягав, щоб вони розрахувалися за ремонт. ОСОБА_59 запропонував поїхати на СТО та пересвідчитися, які саме деталі він замінив та який ремонт виконав, ОСОБА_47 та ОСОБА_48 сіли в машину та поїхали, але його ніхто не взяв на СТО, ОСОБА_59 йому повідомив, що він не побачить більше автомобіль. Після цього ОСОБА_16 більше не поверталися, грошей йому не заплатили.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_60 в судовому засіданні повністю підтримав свої покази, які давав на досудовому слідстві та пояснив суду, що він разом з братом ОСОБА_33 займався ремонтом автомобілів. ОСОБА_50 і ОСОБА_7 пригнали до них битий автомобіль «Фольксваген Пасат» та попросили його відремонтувати. Про вартість ремонту домовлялися з братом, він при цьому присутнім не був.

Через днів сім, після того, як розпочався ремонт автомобіля, потрібні були гроші, щоб купувати запчастини, і брат подзвонив до ОСОБА_7 , яка сказала, що завтра гроші привезуть господарі автомобіля. Так наступного дня приїхали ОСОБА_36 та ОСОБА_43 та ОСОБА_5 Вони привезли гроші і віддали його брату в сумі, 300 доларів США.

Далі, приблизно через сім днів, ОСОБА_61 та ОСОБА_43 , привезли його братові гроші в сумі 500 доларів США.

Всього Костікови заплатили 1700 доларів США, але потім вони їх забрали, сказали, що ремонт замовляла ОСОБА_7 , вона і повинна розрахуватися.

Коли ОСОБА_16 забирали автомобіль, він присутнім не був і знає про ці події зі слів брата.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_56 в судовому засіданні повністю підтримав свої покази, які він давав на досудовому слідстві та пояснив, що до нього приходив ОСОБА_33 разом з ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_47 та ОСОБА_48 з ОСОБА_62 Він їм сказав, що для ремонту автомобіля потрібно запчастин на 1200 доларів США, це їх влаштувало. Але в подальшому ОСОБА_47 та ОСОБА_48 автомобіль в ОСОБА_33 забрали, а гроші йому за ремонт не заплатили.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_63 в судовому засіданні повідомив, що хтось із братів Костикових, хто це був він не знає, тому що не відрізняє їх по зовнішності в березні 2004 року просив підвезти їх до майстра по ремонту автомобілів, він підвозив їх в с. Пирогово, де знаходилася авто майстерня. При цьому він не вимагав повернути гроші за ремонт та не втручався в їх справи.

Допитана в якості свідка ОСОБА_64 в судовому засіданні повністю підтримала свої покази, які вона давала на досудовому слідстві та повідомила, що вона працювала в агентстві нерухомості «Акорд+» директором. На початку лютого 2004 р. до неї звернувся ОСОБА_5 з проханням продати квартиру по АДРЕСА_9 . Вона ходила до нотаріуса разом з ОСОБА_5 та покупцем. ОСОБА_5 отримав на руки 13000 доларів США.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_65 в судовому засіданні повністю підтримав свої покази, які він давав на досудовому слідстві та суду пояснив, що він працює приватним нотаріусом, офіс знаходиться на вул. Келецькій, 64 у м. Вінниці. В квітні 2004 р. до нього в офіс прийшли хлопець та дівчина, в судовому засіданні свідок впевнено впізнав в хлопцеві ОСОБА_5 а в дівчині ОСОБА_7 Прізвище дівчини було ОСОБА_66 Вони попросили посвідчити договір купівлі-продажу квартири по дорученню, яке було посвідчено начальником тюрми №1, але печатка на ньому була темною, доручення в нього викликало сумніви, тому він попросив принести документ з мокрою печаткою. Через пару годин вони повернулися з дорученнями, на якому стояла мокра печатка синього кольору. В нього викликало сумніви те, що вони так швидко повернулися з новим дорученням, тому він попросив залишити в нього документи, щоб він міг їх перевірити до вечора. Його насторожило те, що документи були ідеальні. Ввечері дівчина знову прийшла до нього, але він документи їй віддав, більше вона не приходила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_67 суду пояснила, що вона впізнала в ОСОБА_7 дівчину на ім`я ОСОБА_27 , яка продавала квартиру. Вона є приватним нотаріусом, офіс її знаходиться на вул. АДРЕСА_3 , 78. В березні 2004 р. до неї звернулися дівчина, це була ОСОБА_7 та чоловік з проханням посвідчити договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_10 . ОСОБА_7 була зі стрижкою «каре», вона помітила, що це була перука, і в темних окулярах. Як вони розраховувалися вона не бачила, закінчили оформляти приблизно о 18:30 годин. Вона помітила, що строк укладання попереднього договору був дуже малим ОСОБА_27 пояснила що вона придбала квартиру дешевше, а продає дорожче.

Допитана в якості свідка ОСОБА_68 , пояснила суду, що вона працювала інженером в інвентар бюро, виписувала довідку-зарактеристику на квартиру, вона виходила на місце, оглядала квартиру, а потім складала довідку. ОСОБА_7 пам`ятає, оскільки вона часто приходила до неї на роботу, тому що працювала з нерухомістю. Подробиць тих подій не пам`ятає, підтримала свої покази, які давала на досудовому слідстві.

Допитана в якості свідка ОСОБА_69 в судовому засіданні повністю підтримала свої покази, які давала на досудовому слідстві (оголошено т. 2 а. с. 303).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_70 , в судовому засіданні пояснів, що він в 2004 році купив квартиру АДРЕСА_11 в ОСОБА_7 , яка представилася ОСОБА_71 , на досудовому слідстві він її впізнав по руках та зовнішності, хоча в момент оформлення договору вона була в перуці та окулярах. Документи на квартиру вона йому не показувала. Договір купівлі-продажу оформляли в нотаріуса на вул.. Київський на «Металобазі». На його питання, чому вона так швидко продає квартиру, яку недавно купила, вона пояснила, що продає дорожче.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_72 в судовому засіданні показав, що він в 2002 р. здав свій закордонний та внутрішній паспорт у туристичне агентство, яке розташоване було у готелі «Південний Буг», приблизно через два місяці він знову прийшов в офіс агентства, але там вже його не було, таким чином його документи зникли, про це він повідомив у Ленінський ВМ.

В судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_73 , який повідомив, що він перебуває в СІЗО тюрми№1, де знаходиться в одній камері з ОСОБА_74 , тому суд не приймає його покази до уваги.

В судовому засіданні було оголошено покази потерпілих ОСОБА_10 (т. 1 а. с. 143-145), ОСОБА_75 (т.1 а.с. 92-94), свідків ОСОБА_76 (т. 1. а. с. 149-154), ОСОБА_11 (т. 2. а. с. 39, 134-135), ОСОБА_77 (т. 2 а. с. 302), ОСОБА_78 (т. 2 а. с. 253-254), ОСОБА_79 (т. 2 а. с. 222), ОСОБА_80 (т. 1 а. с. 103, т. 2. а. с. 225), ОСОБА_81 (т. 2 а. с. 224), ОСОБА_41 (т. 2 а.с. 226-228), ОСОБА_82 (т. 2 а. с. 237), ОСОБА_83 (т. 2 а с. 219-220), а також досліджено інші матеріали справи, зібрані під час досудового слідства, які підтверджують вину підсудних у скоєнні інкримінованих їм злочинів, а саме:

- заяву потерпілого ОСОБА_23 від 20.04.2004 р. (т. 1 а. с. 6), згідно якої невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи його квартирою АДРЕСА_7 ;

- свідоцтво про право власності на житло на ім`я ОСОБА_24 (т. 1 а. с. 13);

- заповіт, посвідчений 30.09.2003 р., згідно якого ОСОБА_84 заповіла свою квартиру АДРЕСА_12 ОСОБА_23 (т. 1. а. с. 15);

- довіреність від 15.03.2004 р., згідно якої ОСОБА_84 , перебуваючи в місцях позбавлення волі, уповноважила ОСОБА_72 продати за ціну та на умовах на його власний розсуд належну їй на праві приватної власності квартиру за АДРЕСА_7 (т. 1. а. с. 32, 33);

- договір купівлі-продажу від 16.03.2004 р. квартири АДРЕСА_12 , згідно якого ОСОБА_31 купила в ОСОБА_72 зазначену квартиру за довіреністю від ОСОБА_24 (т. 1. а. с. 34);

- ксерокопію паспорта ОСОБА_72 з фотокарткою ОСОБА_72 (т. 1 а. с. 47-49);

- лист начальника УВП №1 ОСОБА_82 від 28.04.2004 р. №1955, згідно якого доручення даною установою ОСОБА_24 не видавалося та зразки печатки установи з підписом ОСОБА_82 (т. 1. а. с. 51-52);

- протокол виїмки від 07.06.2004р., заява від 03.03.04 р. від ОСОБА_72 та ксерокопія паспорта ОСОБА_72 з фотокарткою ОСОБА_5 (т. 1. а. с. 56-58);

- протокол виїмки від 08.06.2004 р. та документи, які були вилучені в приватного нотаріуса Храпенко Н. В. (т. 1. а. с. 60-67);

- протокол обшуку від 27.05.2004р. (т. 1. а. с. 86);

- явку з повинною ОСОБА_7 від 07.07.2004р. (т. 1. а. с. 116);

- протоколи допиту свідка та підозрюваної ОСОБА_7 від 26.05.2004 р. (т. 1. а. с. 118-121, 127-130);

- заяву ОСОБА_10 від 26.05.2004р. (т. 1 а. с. 132);

- заяву ОСОБА_33 від 27.05.2004 р. (т. 1. а. с. 150);

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_85 (т. 1. а. с. 174);

- протокол очної ставки між ОСОБА_33 та ОСОБА_86 від 27.05.2004 р. (т. 1. а. с. 182);

- протокол очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_86 від 30.05.2004 р. (т. 1. а. с. 204);

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 02.06.2004 р. (т. 1. а. с. 214);

- протокол очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 від 03.06.2004 р. (т. 1 а. с. 236);

- протокол очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від 03.06.2004 р. (т. 1 а. с. 240);

- протокол допиту обвинуваченої ОСОБА_7 від 04.06.2004 р. (т. 2. а. с. 8);

- протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_5 (т. 2. а. с. 27);

- протокол додаткового допиту обвинуваченої ОСОБА_7 від 08.06.2004 р. (т. 2. а. с. 44);

- протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_85 (т. 2. а. с. 51);

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_86 (т. 2. а. с. 73);

- протокол очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_74 (т. 2. а. с. 73);

- протокол очної ставки між. ОСОБА_11 та ОСОБА_5 (т 2. а. с. 125);

- протокол очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_74 (т. 2. а. с. 130);

- висновок експерта №1108 від 05.07.2004 р., згідно якого відбиток печатки «ВТ №1 » в дорученні про право продажу квартири від 15.03.2004 р. виконаний не печаткою, зразки якої надані на дослідження (т. 2. а. с. 159);

- протокол додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_5 від 23.06.2004 р. (т. 2 а. с. 179);

- висновок експерта №1045 від 23.06.2004 р., згідно якого рукописні записи в заяві міському голові від 03.03.2004 р. від імені ОСОБА_72 виконані ОСОБА_5 (т. 2 а. с. 193-199);

- протокол додаткового допиту обвинуваченої ОСОБА_87 від 05.07.2004 р. (т. 2. а. с. 272);

- протокол виїмки від 05.07.2004 р. та документи, які були вилучені в ОСОБА_78 (т. 2. а. с. 276-282);

- протокол виїмки від 05.07.2004 р. та документи, які були вилучені в виконавчому комітеті Вінницької міської ради (т. 2. а.с. 284-297).

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у створення ними злочинної групи та скоєнні в складі цієї групи інкримінованих їм злочинів була доведена досудовим слідством та повністю підтверджена в судовому засіданні.

По епізоду заволодіння квартирою ОСОБА_10

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що він взагалі не знав ОСОБА_10 та не спілкувався з ним, не приймав участі у продажу його квартири та взагалі до скоєння цього злочину не причетний. Суд ставиться критично до таких показів підсудного ОСОБА_88 , оскільки ці покази спростовуються показами підсудного ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 . Як вбачається із паказань ОСОБА_10 та ОСОБА_5 він попросив ОСОБА_5 допомогти йому продати квартиру і для цього оформив довіреність на ім`я ОСОБА_5 , який скориставшись довірою ОСОБА_10 а також тим, що останній зловживає спиртним, продав квартиру ОСОБА_10 , але гроші забрав собі і потерпілому не віддав.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_10 попросив його допомогти йому з продажем квартири. Він про це розповів братам ОСОБА_89 та ОСОБА_13 , які іноді приїжджали до нього, в той час як він проживав в квартирі ОСОБА_10 , в гості.

Будучи допитаним на досудовому слідстві ОСОБА_5 вказував, що він приходив з ОСОБА_86 та ОСОБА_9 до ОСОБА_10 та роз`яснював йому, що потрібно зробити довіреність на його ім`я. В своїх показах на досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_10 також вказував, що до нього приходили разом з ОСОБА_5 хлопці, які були дуже схожі між собою, тому він вирішив, що вони брати. Свідок ОСОБА_11 на досудовому слідстві повідомив, що ОСОБА_5 розповів йому, що ОСОБА_10 хоче продати квартиру, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 попросили його завезти ОСОБА_10 на тиждень в село, щоб вони могли показувати покупцям квартиру.

Свідок ОСОБА_78 на досудовому слідстві показала, що до неї зверталися ОСОБА_10 та ОСОБА_90 з приводу оформлення доручення на продаж квартири. А потім приходив ОСОБА_5 з покупцем квартири, і вона оформляла договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_10 , при цьому власник присутнім не був, а після отримання грошей ОСОБА_5 комусь зателефонував, та повідомив, що гроші в нього і він їде.

На досудовому слідстві ОСОБА_21 повідомив, що приблизно в середині січня 2004 р. ОСОБА_5 попросив його зайти до свого дідька ОСОБА_10 , він та його брат ОСОБА_20 зайшли до ОСОБА_10 і той повідомив, що хоче продати квартиру, оскільки в нього великі борги по квартплаті. Через три дні ОСОБА_16 на прохання ОСОБА_5 завезли його та ОСОБА_10 до нотаріуса. В судовому засіданні ОСОБА_5 стверджував, що гроші він віддав ОСОБА_10 , але при цьому не взяв в нього розписки і при передачі грошей нікого не було. Суд вважає такі покази неправдивими та ставиться до них критично, оскільки вони спростовуються показами самого ОСОБА_10 згідно яких він не знав, що квартира його була продана, та грошей не отримав, а в цей час перебував в селі. ОСОБА_5 будучи зацікавленим в тому, щоб ОСОБА_10 залишався в селі та не міг перешкодити йому та ОСОБА_91 та ОСОБА_92 в заволодінні його квартирою приїжджав до ОСОБА_10 , привозив продукти. Також згідно показів ОСОБА_10 він про продаж квартири взнав через тривалий проміжок часу, лише коли приїхав у м. Вінницю, при цьому виявив, що пропали його документи на квартиру, паспорт.

Таким чином суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_21 , ОСОБА_93 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою шахрайським шляхом заволоділи квартирою ОСОБА_10

По епізоду заволодіння квартирою ОСОБА_23 шляхом підроблення документів

На досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_23 показав, що він проживав в квартирі АДРЕСА_12 , яка йому дісталася як спадщина від ОСОБА_24 , за якою він доглядав. До нього прийшли хлопець на ім`я ОСОБА_94 та дівчина на ім`я ОСОБА_95 , вони представилися родичами покійної. В подальшому потерпілий впізнав в дівчині ОСОБА_44 по фотокарткам (т. 1. а. с. 95). Потерпілий пояснив, що вони пропонували йому роботу та возили по місту для того, щоб нібито показати, де він має працювати. Так 11.03.2004 р. він поїхав з хлопцем на ім`я ОСОБА_94 на машині, по дорозі в машину сіла дівчина ОСОБА_95 , вони зайшли в якесь кафе на об`їзній дорозі, там він випив горілки, після чого нічого не пам`ятав, отямився лише 15.03.2004 р. Пізніше він взнав, що його квартиру продали якимось людям. (т. 1 а. с. 92-94).

На досудовому слідстві і в суді ОСОБА_7 стверджувала, що організаторами шахрайств по заволодінню квартирами ОСОБА_10 , ОСОБА_23 та грошима ОСОБА_33 були ОСОБА_48 та ОСОБА_96 , вони їй пояснювали, що ОСОБА_5 вони спеціально знайшли та використовували тому, що він не має судимостей і не відомий міліції. Вони роз`яснювали ОСОБА_5 , як і що він повинен робити, при цьому ставилися до нього зверхньо, в судовому засіданні ОСОБА_7 підтримала свої покази.

ОСОБА_7 визнала, що вона разом із ОСОБА_5 під чужими прізвищами продала квартиру, яка належала ОСОБА_23 , при цьому інформацію про цю квартиру їй принесли ОСОБА_97 та ОСОБА_48 , вони ж вимагали, щоб вона здійснила продаж цієї квартири, для цього принесли їй паспорт на ім`я ОСОБА_98 та пояснили схему заволодіння квартирою, а також розподілили ролі кожного із учасників афери та визначили, яким чином вони розпорядяться грошима від продажу квартири.

При цьому ОСОБА_7 пояснила, що вона діяла під примусом, оскільки брати ОСОБА_47 та ОСОБА_48 їй погрожували фізичною розправою над нею та її сім`єю, тому що вона розбила їхній автомобіль та не відшкодувала гроші за ремонт. Суд критично ставиться до показів ОСОБА_99 в цій частині, оскільки ОСОБА_7 мала змогу звернутися до правоохоронних органів з повідомленням, як про погрози в її адрес, так і про готування до злочину, але вона цього не зробила. Що свідчить про те, що вона добровільно та свідомо виконувала свою роль, маючи при цьому корисний інтерес - отримати кошти, щоб розрахуватися за розбитий автомобіль.

ОСОБА_7 показала, що вона разом з ОСОБА_5 в кінці квітня 2004 р. прийшла в квартиру ОСОБА_23 Вони з ОСОБА_5 пояснили, що вона онука покійної ОСОБА_24 , але на квартиру вони не претендують, ОСОБА_5 увійшов в довіру до ОСОБА_23 та пообіцяв йому роботу. Вона показала ОСОБА_5 , де видають дублікати на право власності на квартиру, ОСОБА_5 приніс довіреність на ім`я ОСОБА_51 з мокрою печаткою, завірену начальником тюрми ОСОБА_100 , після чого по підробленому паспорту на ім`я ОСОБА_51 отримав дублікат свідоцтва про право власності на квартиру ОСОБА_24 Вони разом із ОСОБА_49 та ОСОБА_101 поїхали в БТІ, взяли довідку-характеристику на продаж квартири. Саме ОСОБА_47 та ОСОБА_48 намагалися продати квартиру та шукали покупців, вони ж робили довіреність від ОСОБА_24 , де було зазначено, що вона сидить у тюрмі і довіряє ОСОБА_102 розпорядитися належним їй майном ОСОБА_47 та ОСОБА_48 запропонували їй сфотографуватися на паспорт, змінивши свій зовнішній вигляд за допомогою перуки та окулярів надала їй підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_31 . В подальшому вона під іменем ОСОБА_52 придбала квартиру ОСОБА_23 та продала її ОСОБА_103 . ОСОБА_5 не заперечував в судовому засіданні своєї участі у продажу квартири, але пояснив, що він не усвідомлював, що дії його незаконні, вважав, що в окулярах та перуці а також по підробленим документах просто цікавіше. Суд критично ставиться до таких показів підсудного, вважає їх неправдивими, даними з метою уникнути відповідальності за скоєні злочини. ОСОБА_5 заперечував причетність до скоєння злочинів ОСОБА_104 та ОСОБА_55 , стверджував, що його змусили вчиняти неправомірні дії ОСОБА_105 та ОСОБА_41 , оскільки він був у них в боргу, оскільки не віддав гроші за продаж квартири ОСОБА_10 Стверджував, що не знає хто купив квартиру, оскільки лише розписувався в документах, а все решта робила ОСОБА_105 Гроші, які ОСОБА_7 отримала від продажу квартири ОСОБА_23 забрала собі, йому обіцяла дати 1000 дол. США, але дала всього 100 дол., це бачили ОСОБА_50 та чоловік на ім`я ОСОБА_106 . Також на досудовому слідстві ОСОБА_5 стверджував, що не знав, що квартиру було продано по підробленим документам. Суд критично ставиться до таких показів підсудного, оскільки згідно його показів та показів потерпілого та ОСОБА_7 він знав, що квартира належить ОСОБА_23 за заповітом, представлявся він не своїм власним іменем, а під чужим прізвищем ОСОБА_28 . При оформленні документів він використовував підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_51 . Згідно показів свідків ОСОБА_107 та ОСОБА_108 Андрєєв та ОСОБА_27 зверталися до них з проханням надати перелік документів, які необхідні для продажу квартири, а 16.03.2004 р. вони приїхали, щоб посвідчити договір на купівлі-продажу квартири. В судовому засіданні свідки ОСОБА_109 , ОСОБА_108 та Степанов впевнено впізнали в ОСОБА_110 , а в ОСОБА_111 ОСОБА_112

Все це свідчить про те, що ОСОБА_5 діяв свідомо, маючи умисел не заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, узгодженість його та ОСОБА_7 дій свідчить про наявність попередньої змови між ними на скоєння злочинів. Ствердження ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_113 ОСОБА_48 не причетні до скоєння цього злочину суд сприймає критично, оскільки згідно показів ОСОБА_44 ОСОБА_114 саме брати ОСОБА_47 та ОСОБА_48 вказали їй та ОСОБА_5 на квартиру ОСОБА_23 як на мету їх шахрайства, вони ж намагалися її продати, а коли не змогли це зробити по підробленому дорученню, посвідченому начальником тюрми, сторонній особі, вирішили зробити це через продаж квартири спочатку ОСОБА_115 , роль якої виконувала ОСОБА_38 .

Свідок ОСОБА_41 показав на досудовому слідстві, що ОСОБА_7 розповідала йому, що брати ОСОБА_47 та ОСОБА_48 втягнули її в якісь афери з квартирами, він ОСОБА_85 , ОСОБА_88 , ОСОБА_116 та ОСОБА_44 неодноразово підвозив до виконкому інвентар бюро, при цьому документи, які вони там оформляла знаходилися в папці, яку носив один із братів Костикових. Також свідок повідомив, що підвозив ОСОБА_7 до нотаріуса на вул. Київську, біля офісу були також брати ОСОБА_47 та ОСОБА_48 та ОСОБА_117 , коли ОСОБА_7 вийшла, в неї в руках був пакунок з грішми, які ОСОБА_47 та ОСОБА_48 в неї забрали.

Підсудні ОСОБА_36 та ОСОБА_37 стверджували, що вони не причетні до скоєння цього злочину, стверджували, що ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_41 їх оговорюють. Суд вважає їх ствердження неправдивими даними з метою уникнути відповідальності.

Згідно показів ОСОБА_5 від 02.06.2004 р. саме ОСОБА_36 та ОСОБА_43 займалися виписування осіб, які проживали в квартирі ОСОБА_10 і лише після того, як всі мешканці були виписані, він звернувся в агентство з метою продати квартиру ОСОБА_10

По епізоду заволодіння грошима ОСОБА_33 .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_21 повідомив, що вони з братом приїжджали неодноразово до ОСОБА_118 , оскільки ОСОБА_13 потрібна була машина, а ремонт затягувався. Вони вважали, що за ремонт повинна була розраховуватися ОСОБА_7 , оскільки саме вона домовлялася про ремонт автомобіля, але гроші платив ОСОБА_119 , а потім він же їх забрав, оскільки ремонт його не влаштував ні за якістю ні за вартістю. Вони не мали наміру забрати автомобіль не розрахувавшись, тому пообіцяли пригнати ОСОБА_33 автомобіль, аналогічний відремонтованому на запчастини. В протиріччя самому собі ОСОБА_21 суду пояснив, що машину вони взяли, що поїхати на СТО випробувати її та перевірити, чи відповідно зроблено ремонт, але при цьому сказав, що машина по дорозі зламалася, і вони не мали наміру знову везти її ОСОБА_33 , оскільки їх не влаштувало те, як він її зробив. При цьому і він і ОСОБА_20 наполягали, що в них з ОСОБА_33 існувала домовленість про те, що вони приженуть йому автомобіль на запчастини. Потерпілий ОСОБА_33 в судовому засіданні підтвердив, що брати говорили, що приженуть йому автомобіль, або розрахуються грішми, але ні чого із обіцянок зроблено не було, автомобіль в нього забрали шахрайським шляхом, пообіцявши перевірити якість ремонту на СТО, при цьому його не зв`яли з собою. Це свідчить про те, що ОСОБА_47 та ОСОБА_48 діяли умисно та узгоджено, зловживаючи довірою потерпілого заволоділи його коштами.

Суд вважає, що в даному випадку наявна змова між ОСОБА_7 та ОСОБА_120 та ОСОБА_121 про шахрайство щодо ОСОБА_33 , що підтверджується об`єктивними діями підсудних, - ОСОБА_44 пригнала автомобіль на ремонт, а подальшому ОСОБА_20 платив гроші, створюючи умови для виникнення в потерпілого довіри до них як до клієнтів, а потім гроші ОСОБА_20 забрав, запевнивши ОСОБА_33 , що з ним має розраховуватися ОСОБА_7 , оскільки саме вона замовляла ремонт.

Свідок ОСОБА_122 підтвердив, що ОСОБА_47 та ОСОБА_48 обіцяли розрахуватися з ОСОБА_33 , але цього не зробили.

По всіх епізодах обвинувачення суд вбачає в діях підсудних ОСОБА_88 , ОСОБА_85 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 наявність ознак організованої групи, оскільки вони були організовані в стійке об`єднання, їх діяльність була спрямована на вчинення злочинної діяльності, дії їх об`єднувалися єдиними планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення наміченого плану, відомого всім учасникам групи, злочини, які скоїли підсудні є тяжкими, посягали не лише на право власності а й на конституційне право потерпілих на житло.

Досудовим слідством дії ОСОБА_1 по епізодам заволодіння квартирами ОСОБА_23 , ОСОБА_10 та грошима ОСОБА_33 були вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, організованою групо; по підробленню та використанню документів за ч. 2, 3 ст. 358 КК України як підроблення документа, який видається чи посвідчується установою, приватним нотаріусом, що надає права з метою його використання як підроблювачем так і іншою особою, а також виготовлення підроблених бланків установ, вчинений за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо підробленого документа.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 по епізодам заволодіння квартирами ОСОБА_23 , ОСОБА_10 та грошима ОСОБА_33 були вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, організованою групою; по підробленню та використанню документів за ч. 2, З ст. 358 КК України як підроблення документа, який видається чи посвідчується установою, приватним нотаріусом, що надає права з метою його використання як підроблювачем так і іншою особою, а також виготовлення підроблених бланків установ, вчинений за попередньою змовою групою осіб та використання, завідомо підробленого документа.

Досудовим слідством дії ОСОБА_5 по епізодам заволодіння квартирами ОСОБА_23 , ОСОБА_10 та грошима ОСОБА_33 були вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, організованою групою; по підробленню та використанню документів за ч. 2, 3 ст. 358 КК України як підроблення документа, який видається чи посвідчується установою, приватним нотаріусом, що надає права з метою його використання як підроблювачем так і іншою особою, а також виготовлення підроблених бланків установ, вчинений за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо підробленого документа.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 по епізодам заволодіння квартирою ОСОБА_23 , та грошима ОСОБА_33 були вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, організованою групою; по підробленню та використанню документів за ч. 2, З ст. 358 КК України як підроблення документа, який видається чи посвідчується установою, приватним нотаріусом, що надає права з метою його використання як підроблювачем так і іншою особою, а також виготовлення підроблених бланків установ, вчинений за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо підробленого документа.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_1 раніше був неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, вчинив умисний тяжкий корисливий злочин в період непогашеної судимості, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, на обліку у Вінницькій психоневрологічній лікарні та у Вінницькому обласному наркологічному диспансері не перебуває (т. а. с. 101-105).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання підсудного ОСОБА_88 судом не встановлено.

За таких обставин суд дійшов до висновку за доцільне призначити підсудному ОСОБА_35 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Підсудний ОСОБА_3 раніше був неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, вчинив умисний тяжкий корисливий злочин в період іспитового строку, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, на обліку у Вінницькій психоневрологічній лікарні та у Вінницькому обласному наркологічному диспансері не перебуває (а. с. 100-106).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_85 судом не встановлено.

За таких обставин суд дійшов до висновку за доцільне призначити підсудному ОСОБА_123 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Підсудний ОСОБА_5 раніше несудимий, за місцем роботи характеризується посередньо (т. 2 а. с. 94), на обліку у Вінницькій психоневрологічній лікарні та у Вінницькому обласному наркологічному диспансері не перебуває (а. с. 99, 103).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 судом не встановлено.

За таких обставин суд дійшов до висновку за доцільне призначити підсудному ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Підсудна ОСОБА_124 раніше не судима, за місцем проживання характеризується задовільно (т. 2 а. с. 93), на обліку у Вінницькій психоневрологічній лікарні та у Вінницькому обласному наркологічному диспансері не перебуває (а. с. 98, 102).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

За таких обставин суд дійшов до висновку за доцільне призначити підсудному ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Потерпілим ОСОБА_10 на досудовому слідстві було заявлено цивільний позов на суму 82500 грн.

В судове засіданні потерпілий не з`явився з невідомих суду причин.

Прокурор Мартинюк В. М. просив залишити позов потерпілого без розгляду.

Підсудні ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 позов ОСОБА_10 не визнали.

Адвокат Стороженко В. М. та захисник ОСОБА_125 просили залишити позов потерпілого без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов потерпілого не підлягає розгляду в зв`язку з його неявкою в судове засідання.

Потерпілим ОСОБА_23 на досудовому слідстві було заявлено цивільний позов на суму 50350 грн.

В судове засіданні потерпілий не з`явився, оскільки помер.

Прокурор Мартинюк В. М. просив залишити позов потерпілого без розгляду.

Підсудні ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 та ОСОБА_126 позов ОСОБА_23 не визнали.

Адвокат Стороженко В. М. та захисник ОСОБА_125 просили залишити позов потерпілого без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов потерпілого слід залишити розгляду.

Потерпілим ОСОБА_33 на досудовому слідстві було заявлено цивільний позов на суму 8581 грн.

В судовому засіданні потерпілий позов підтримав та просив стягнути кошти з ОСОБА_127 та ОСОБА_128 .

Прокурор Мартинюк В. М. просив позов задовольнити.

Підсудні ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , та ОСОБА_105 позов ОСОБА_33 не визнали.

Адвокат Стороженко В. М. та захисник ОСОБА_125 просили залишити позов потерпілого без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов потерпілого підлягає задоволенню з підстав доведеності вини підсудних та обґрунтованості позову.

Судові витрати по проведенню експертиз стягнути з підсудних в рівних долях.

На підставі викладеного та керуючись ст. 323, 324 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України та призначити йому покарання

за ч. 4 ст.190КК України у вигляді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч. 2. ст. 358 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

за ч. З ст. 358 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, менш суворого та остаточно призначити покарання у вигляді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з 27.05.2004 р.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді взяття під варту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України та призначити йому покарання

за ч. 4 ст.190КК України у вигляді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч. 2. ст. 358 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та остаточно призначити покарання у вигляді десяти років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2003 р. та остаточно призначити покарання у вигляді десяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з 27.05.2004 р.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді взяття під варту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України та призначити йому покарання

за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч. 2. ст. 358 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

за ч. З ст. 358 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та остаточно призначити покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати починаючи з 02.06.2004 р.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді взяття під варту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, З ст. 358 КК України та призначити їй покарання

за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

за ч. 2. ст. 358 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

за ч. З ст. 358 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та остаточно призначити покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування покарання рахувати з 26.11.2004 р., зарахувавши в строк відбування покарання час утримання її в ІТТ з 26.05.2004 р. по 04.06.2004 р.

Запобіжний захід ОСОБА_129 у вигляді взяття під варту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речовий доказ по справі, компакт диск «FHІLIPS» СD-R80, який знаходиться в матеріалах справи - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_129 в рівних долях на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області згідно розрахунків вартості №263/386 від 09.04.2004 р. 2642, 62 грн. (дві тисячі шістсот сорок дві гривні 62 копійки) витрат на проведення криміналістичних експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_23 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_33 задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_33 вісім тисяч п`ятсот вісімдесят одну гривну майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а підсудними, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: