490/6731/19 25.09.2019
н/п 1-кс/490/6472/2019
Справа № 490/6731/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2019 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000061 внесеного до ЄРДР 26.02.2019 підозрюваному:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , слідчі ОСОБА_5 , ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
20 вересня 2019 року слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 у зв`язку з досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, відомості про яке 26.02.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000061.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник з приводу повідомленої підозри показав, що відношення до інкримінованого йому кримінального правопорушення не має. Клопотання слідчого вважає таким що не підлягає задоволенню через відсутність ризиків, на які прокурор посилається.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000061 слідчий суддя приходить до наступного.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , в період з лютого 2019 року по теперішній час, точної дати слідством не встановлено, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом збуту наркотичних засобів, обрав як джерело накопичення коштів діяльність, пов`язану з незаконним посівом та вирощуванням конопель, тобто вирощування без спеціального дозволу ліцензії на здійснення відповідно виду діяльності, з метою їх подальшого збуту.
Так, ОСОБА_8 у лютому 2019, залучив до вказаної злочинної діяльності мешканців міста Миколаєва ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , довівши останнім деталі розробленого злочинного плану, що об`єднував зусилля всіх осіб для досягнення єдиного злочинного результату, та відвівши їм чіткі функції
Наприкінці лютого 2019 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , забезпечив останніх знаряддям праці, насіння конопель у кількості не менше 50 штук, зрощувальною системою та добривами для незаконного посіву та вирощування рослин конопель, які придбав через мережу Інтернет, у невстановленої слідством особи.
В період часу з лютого 2019 року по 18.07.2019 року більш точного часу та дати досудовим слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на земельній ділянці № НОМЕР_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , посіяли зерна рослини коноплі. Після чого, вищевказані особи, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, а також на суспільні відносини, що охороняються здоров`я населення України, в період вегетації вирощували, здійснюючи догляд за ними шляхом прополювання та поливанням.
23.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду проведено негласну слідчу (розшукову) дію - обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення та вилучення зразків для дослідження, а саме обстеження земельної ділянки № НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано вирощування не менше 80 кущів зовні схожих на рослини конопель та вилучено 3 гілки з листям зеленого кольору.
Згідно висновку експерта №1130 від 16.08.2019 надані на експертизу фрагменти гілок, листя та верхівки, вилучені з ростучих рослин, є частинами рослин роду коноплі, які містять у своєму складі психотропну речовину «тетрагідроканабінол».
19.09.2019 при проведенні санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції виявлено рослини в кількості не менше 29 штук, які мають ботанічні ознаки (кольори, запах), характерні для рослини роду коноплі.
За вказаних вище дій, ОСОБА_3 підозрюється у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель, вчинене за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.
19.09.2019 о 17 год. 48 хв., ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.
19.09.2019 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.
Підозру ОСОБА_3 прокурор обґрунтовує зібраними доказами, зокрема: матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженню, з яких вже знято гриф секретності «таємно»; висновком експерта (експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №1130 від 16.08.2019; протоколами обшуків; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про їх наявність з огляду на обставини кримінального правопорушення, з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 .
Так, з наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, які слідчим суддею досліджені та оцінені у їх сукупності вбачається, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, неодружений, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання.
Оцінюючи в сукупності докази та обставини провадження, виконуючи вимоги ст. 183 КПК України, урахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 умисного тяжкого злочину, відношення підозрюваного до вчиненого, слідчий суддя доходить висновку, що мають місце передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження, незаконно вплинути на свідків, вчиняти інші правопорушення.
В зв`язку з наведеним вище вважаю за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, в даному випадку згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Ці обставини слідчий суддя враховує як такі, що свідчать про наявність виключного випадку, а застава у межах п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і такий розмір не є завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 184 КПК України у разі внесення застави має покласти на підозрюваного обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Одночасно підозрюваному роз`яснюються вимоги ч. 8 ст. 182 КПК України, згідно з якою у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Що стосується твердження захисника про те, що є підстави для застосування підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, то слідчий суддя зазначає таке.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції", вважаю про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.
Доводи захисника про відсутність доказів якими обґрунтовується повідомлена ОСОБА_3 підозра, вважаю передчасними.
Так, у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
За наведених вище обставин, клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку слідчого судді забезпечить виконання ним покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам підлягає задоволенню.
Керуючись главою 18 КПК України, ст. 369, 372, 376 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2019 року.
Визначити ОСОБА_3 заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 160560 гривень за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_3 , слід негайно звільнити з під варти.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- не відлучатися з Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утриматись від спілкування з підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1