Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 серпня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000347, внесеному до ЄРДР 15 липня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2019 року клопотання слідчого Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Строк дії ухвали до 12 год. 00 хв. 11 вересня 2019 року.
Визначено розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 210 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується те, що він 15 липня 2019 року о 04 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: вул. Київська ,19, м. Березне, наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів в обличчя та відкрито заволодів майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 6a Black» вартістю 2000,00 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 30 грн., чохлом до мобільного телефону вартістю 85 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2115,00 грн.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що судом безпідставно обрано стосовно ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід. Зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що 15 липня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

Прокурор під розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження за № 0000040 від 28.01.2019 року за ч.1 ст. 125 КК України, по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , до ОСОБА_6 14.02.2019 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, проте ОСОБА_6 не зважаючи на обраний запобіжний захід покинув постійне місце свого проживання та виїхав за межі території Рівненської області, переховуючись від органу досудового розслідування чим перешкоджав досудовому розслідуванню та був оголошений у розшук.

Крім того, прокурор в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_6 не має власної сім`ї, ніде не навчається та не працює, не має джерела постійного доходу, за місцем проживання характеризується виключно негативно, перебуває з 2017 року на обліку у Березнівській районній поліклініці у лікаря-психіатра, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

У зв`язку з цим, не виключається той факт, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду і уникнення покарання за скоєне кримінальне правопорушення може виїхати за межі України або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2019 року про задоволення клопотання слідчого Березнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3