КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

11 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000172 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, раніше неодноразово судимого, останній раз: 24.10.2017 Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 цього Кодексу, до позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Бородянського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, суд визначив ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Бородянського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Цим же вироком судом вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, 24 лютого 2018 року, о 16 годині 14 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому залі ТОВ «АТБ-маркет» (Продукти-757), по вул. Центральна, 236, в с. Бородянка Київської області, повторно, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, взяв з полиці магазину пляшку віскі «Jack Daniels», ємністю 0,5 л, вартістю 311 гривень 95 копійок (без ПДВ) та не розрахувавшись за товар, залишив приміщення магазину, таким чином, скоїв крадіжку майна, що належить ТОВ «АТБ-маркет».

Залишивши місце вчинення злочину, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив ТОВ «АТБ-маркет» матеріального збитку на суму 311 гривень 95 копійок.

26 лютого 2018 року, о 17 годині 38 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому залі ТОВ «АТБ-маркет» (Продукти-757), по вул. Центральна, 236, в с. Бородянка Київської області, повторно, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, сховав під куртку пляшку віскі «Johnnie Walker Red Label» ємністю 0,5 л, вартістю 277 гривень 05 копійок (без ПДВ) та не розрахувавшись за товар, залишив приміщення магазину, таким чином, скоїв крадіжку майна, що належить ТОВ «АТБ-маркет».
Залишивши місце вчинення злочину, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ТОВ «АТБ-маркет» матеріального збитку на суму 277 гривень 05 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок Бородянського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України змінити та зменшити йому міру покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 (двох) років 6 місяців.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник обвинуваченого посилається на те, що оскаржуваний вирок є суворим та недоцільним.

Зокрема, як зазначає апелянт, з матеріалів справи видно, що її підзахисний щиро розкаявся у вчиненому та співпрацював зі слідством, дав пояснення причин вчинення такого злочину, і відповідно до його пояснень, причиною вчинення злочину стало те, що він не міг знайти роботу та постійний заробіток через стан свого здоров`я та стан здоров`я своєї матері, у зв`язку з чим сім`я була поставлена в тяжкі умови, а спиртне, яке він викрав, він продав та купив харчі.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, захисник звертає увагу на те, що індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності, а тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

На момент вчинення кримінального правопорушення, як зазначає у скарзі захисник, її підзахисний опинився в досить скрутному життєвому та матеріальному становищі через втрату роботи, а через проблеми зі здоров`ям потребує постійного лікування, що підтверджується довідкою з лікарні.

За даних обставин, як вважає апелянт, до ОСОБА_5 можливо застосувати менш суворий вид покарання, із врахуванням всіх тяжких сімейних обставин та особи засудженого, який щиро розкаявся у вчиненому, що свідчить про можливість його виправлення протягом меншого строку позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження; проаналізувавши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дійОСОБА_5 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої захисником обвинуваченого апеляційної скарги, а саме в межах призначеного ОСОБА_5 покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, а також дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, постійної роботи не має, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнав щире каяття; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції визнав, що обвинуваченомуОСОБА_5 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, суд також врахував, що інкримінований обвинуваченому злочин був скоєний ним під час іспитового строку, а тому покарання йому повинно бути призначене за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Бородянського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року, за яким ОСОБА_5 був засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення строком на три роки та звільнений від його відбування на підставі ст. 75 КК України.
Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, у тому числі за сукупністю вироків, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі винного та вимогам закону, оскільки, відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (три роки позбавлення волі), а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості.
Посилання захисника обвинуваченого у скарзі на те, що він повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому злочині, опинився у скрутному життєвому та матеріальному становищі через втрату роботи, а також через проблеми зі здоровям, не можуть свідчити про призначення ОСОБА_5 явно несправедливого покарання, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останній, будучи раніше судимим за вчинення аналогічного злочину та звільненим від відбування покарання з випробуванням, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, в період іспитового строку, вчинив декілька нових злочинів проти власності, що не дає підстав для висновку про можливість його виправлення та перевиховання протягом менш короткого строку позбавлення волі.

Виходячи з вищенаведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, не вбачає законних підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Бородянського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/19282019

Категорія: ч.2 ст. 185 КК України.

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1