Справа № 539/4267/19
Провадження № 1-кс/539/1684/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

та володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0001370 від 26.10.2019,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Газ 24», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та технічний паспорт на нього серії НОМЕР_3 на який має генеральну довіреність ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, пошкодження, псування , знищення, перетворення, тощо.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001370 від 26.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 25.10.2019 до чергової частини Лубенського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою м. Лубни проспект Володимирський, 178 б, під час перевірки транспортного засобу марки «Газ 24», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , було виявлено заміну позначення кузова вказаного автомобіля.

26.10.2019 в ході огляду автомобіля «Газ 24», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено, що деталі із номером кузова не прикріплені до кузова зварювальним швом.

Під час огляду ключі від автомобіля, технічний паспорт серії НОМЕР_3 , сам транспортний засіб «ГАЗ 24», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та визнано речовим доказом. Транспортний засіб поміщено на майданчик тимчасового тримання по вул. Київській, 2 у м. Лубни Полтавської області.

Слідчий вважає, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що вищевказане тимчасово вилучене майно є доказом злочину. Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

У судовому засіданні слідчий заявлене клопотання про арешт майна підтримав.

Володілець тимчасово вилученого майна у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки автомобіль перебуває у його володіння близько 15 років і жодних протиправних дій він не вчиняв.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, 25.10.2019 до чергової частини Лубенського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою м. Лубни проспект Володимирський, 178 б, під час перевірки транспортного засобу марки «Газ 24», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , було виявлено заміну позначення кузова вказаного автомобіля.

Відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0001370 від 26.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України

Відповідно до протоколу огляду речі від 26.10.2019, автомобіль «ГАЗ 24», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та технічний паспорт, було вилучено.

Постановою слідчого від 28.10.2019 вищевказане тимчасово вилучене майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Метою застосування арешту у цьому кримінальному провадженні є збереження речового доказу, необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження псування, знищення, перетворення, тощо .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що з урахуванням всіх обставин даної справи достатньою мірою втручання в речове право володільця майна є позбавлення права відчуження, розпоряджання, використання, пошкодження, псування, знищення, перетворення. Транспортний засіб, ключів від автомобіля та технічний паспорт зберігати за місцем проживання володільця арештованого майна.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0001370 від 26.10.2019 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ГАЗ 24», 1977 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на який має генеральну довіреність ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , технічний паспорт на даний автомобіль серії НОМЕР_3 та ключі від замка запалення автомобіля, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, яке буде зберігатися за місцем проживання володільця арештованого майна ОСОБА_4 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали слідчого судді направити слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1