Провадження №1-кп/127/498/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, відомості про які внесено до ЄРДР 13.02.2014 р. за № 0000901,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України.

Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. В судове засідання підлягають виклику сторони кримінального провадження, потерпілий та свідки згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування. Вважає, що доводи сторони захисту, викладені у скаргах, не відповідають дійсності, тому правові підстави для їх задоволення відсутні.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак прокурором надано його письмову заяву, згідно з якою останній просить судовий розгляд провести за його відсутності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив ряд скарг на дії слідчого та прокурора, а саме просить: визнати процесуальні дії та рішення, вчинені слідчим відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 неправомірними; скасувати постанову керівника органу досудового розслідування начальника слідчого відділу Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 22.01.2019 р. про створення групи слідчих; визнати дії прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та старшого слідчого відділу Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 щодо реєстрації рапорту та внесення відомостей до ЄРДР, скасувати постанову прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , керівника органу досудового розслідування начальника слідчого відділу Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 22.01.2019 р. про створення групи слідчих. У зв`язку з наведеним вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору. Крім того, зауважив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам щодо його змісту, оскільки в ньому містяться лише припущення щодо обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_6 злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Сторона захисту адвокат ОСОБА_5 посилався на наявність у нього ряду скарг, які підлягають вирішенню в підготовчому судовому засіданні. Суд враховує, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, встановлений частиною першою статті 303 КПК. При цьому частиною другою статті 303 КПК визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Разом з тим, статті 314-316 КПК не містять правового механізму розгляду зазначених скарг. Крім того, суд враховує, що для вирішення поданих стороною захисту скарг необхідне дослідження ряду матеріалів досудового розслідування. Однак, частиною четвертою статті 291 КПК визначено вичерпний перелік документів (додатків), які подаються до суду разом з обвинувальним актом. Суд також враховує, що для вирішення питання щодо обґрунтованості поданих стороною захисту скарг необхідно дослідити докази, зібрані у кримінальному провадженні, з точки зору їх достатності, достовірності та допустимості. Зі змісту частини першої статті 94 КПК випливає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому суд враховує, що частиною першою статті 91 КПК визначено перелік питань, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а статтею 92 КПК визначено обов`язок доказування зазначених обставин. Разом з тим, порядок подання доказів суду та їх подальше дослідження регламентований § 3 Глави 28 КПК, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, суд приходить до переконання, що розгляд поданих стороною захисту скарг та зауважень по суті під час проведення підготовчого судового засідання є передчасним, оскільки потребує дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх сукупності. Натомість в підготовчому судовому засіданні мають бути вирішені питання, передбачені частиною третьою статті 314 КПК.

При вирішенні питання щодо наявності правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору суд враховує, що пункт 3 частини третьої статті 314 КПК наділяє суд правом повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Вимоги до обвинувального акту, як вже було зазначено судом, встановлені статтею 291 КПК. Зокрема, частиною другою статті 291 КПК наведено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, а частиною четвертою статті 291 КПК перелік документів, які додаються до обвинувального акту.

З наданого суду обвинувального акту та додатків до нього вбачається, що вимоги статті 291 КПК щодо форми, змісту та додатків обвинувального акту стороною обвинувачення виконано. При цьому слід зазначити, що порядок зміни обвинувачення в суді регламентований статтями 338-341 § 2 Глави 28 КПК. Зі змісту зазначеного параграфу кримінально-процесуального закону випливає, що зазначені процесуальні дії вчиняються під час судового розгляду кримінального провадження по суті. Крім того, щодо доведення суті обвинувачення до відому особи (підозрюваного чи обвинуваченого) суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.2008 р. у справі «Ващенко проти України» зазначив, що обвинувачення для цілей пункту 1 статті 6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

У рішенні від 25.07.2000 р. у справі «Маттоціа проти Італії» Європейським судом з прав людини зауважено, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у пункті «b» частини третьої статті 6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.

У рішенні від 09.10.2008 р. у справі «Абрамян проти Росії» Європейським судом з прав людини також зазначено, що деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Зі змісту чинного кримінально-процесуального закону випливає, що доведення суті обвинувачення до підозрюваного (обвинувачення) здійснюється шляхом вручення письмового повідомлення про підозру (частина перша статті 278), вручення копії обвинувального акта (пункт 3 частини четвертої статті 291 КПК) та оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК). При цьому вирішення питання щодо дотримання права обвинуваченого на справедливий суд та здійснення реалізації його права на захист крізь призму доведення суті обвинувачення судом має здійснювались під час судового розгляду кримінального провадження по суті, яктй як зазначено вище здійснюється за правилами, визначеними у главі 28 КПК. Тому посилання сторони захисту на ту обставину, що стороною не доведено чітко і зрозуміло обвинуваченому про суть пред`явленого обвинувачення, як на підставу для повернення останнього прокурору суд оцінює критично.

Таким чином, аналізуючи обвинувальний акт та додані до нього матеріали на відповідність вимогам статті 291 КПК, суд вважає, що відомостей, які б свідчили, що обвинувальний акт не відповідає зазначеним вимогам під час проведення підготовчого судового засідання встановлено не було. Тому суд приходить до переконання, що правові підстави для повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінально-процесуального закону відсутні.

Суд також вважає, що правові підстави для прийняття будь-яких інших рішень, передбачених частиною третьою статті 314 КПК, тобто для затвердження угоди, направлення обвинувального акту до іншого суду чи закриття кримінального провадження відсутні. Натомість з наданого суду обвинувального акту вбачається, що кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження слід здійснювати професійним суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, потерпілого та свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.
Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.
Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (професійним суддею одноособово) на підставі обвинувального акту, згідно з яким ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 190, частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, відомості про які внесено до ЄРДР 13.02.2014 р. за № 0000901, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 26 липня 2019 року о 14 год. 30 хв.
У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, потерпілого та свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: