Провадження №1-р/755/26/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву в.о. начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, АР Крим, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.04.2001 року Нахимовським районним судом міста Севастополя за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, додаткове покарання штраф 680 грн.;

- 22.04.2002 року Нахимовським районним судом міста Севастополя за ч. 3 ст. 140,ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 103, ч. 2 ст. 103 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.06.2007 року Гагарінським районним судом м. Севастополя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі;

- 20.05.2008 року Апеляційним судом міста Севастополя за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.03.2011 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ст. 391 КК України до 8 місяців позбавлення волі;

- 28.05.2013 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання - 23.05.2016 року,

- 19.06.2018 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява в.о. начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року в частині уточнення зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_4 , оскільки згідно даного вироку засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме 23 червня 2017 року та з 24 вересня 2017 року по день набрання вироком законної сили. Посилається на те, що ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року №2046-VIII, що набрав чинності 21.06.2017 року, частину 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом до строку покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день, або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Враховуючи наведене, заявник просив постановити рішення яким роз`яснити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року в частині уточнення зарахування строку попереднього ув`язнення, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один чи за два дні позбавлення волі.
За таких обставин судом, з урахуванням норм ст. 380 КПК України, було призначено судове засідання для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, однак у останнє сторони провадження не з`явилися, тож суд, враховуючи норми ч. 2 ст. 380 вказаного Кодексу, приходить до висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви та дослідивши заяву заявника й викладені у ній доводи приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
При цьому, виходячи з передбачених ст. 380 КПК України таке роз`яснення не повинне бути обумовлене потребою усунення його формальних чи змістовних недоліків.
Сама заява повинна містити зазначення, що саме в ньому є не зрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.
Якщо фактично порушено питання про зміну такого рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
У даному ж випадку, доводи заявника зводяться до того, що, на його думку, суд невірно застосував норми ст. 72 КК України, тобто заявник фактично у поза процесуальний спосіб намагається піддати сумніву дане судове рішення, яке набрало статусу остаточного.
Проте, згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Крім того, суд наголошує на тому, що ухвалою Київського апеляційного суду від 04.04.2019 року вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 19.06.2018 року залишено без змін.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
Сама заява не містить доводів того, що будь-який із абзаців вироку, який просить роз`яснити заявник, містить незрозумілість, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення.
За таких умов, викладені у ній доводи не ґрунтуються на положеннях ст. 380 КПК України та є за своєю суттю сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
За таких умов, враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити, оскільки у судовому засіданні обставин визначених ст. 380 КПК України, які б слугували передумою такого роз`яснення не встановлено, а доводи заявника обумовлюються потребою усунення у вироку змістовних недоліків та роз`яснення мотивів в частині застосування норм ст. 72 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 380 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви в.о. начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.
Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1