Провадження №11-кп/801/1388/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 17.03.2017,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000098 від 17.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2017 р. за №0000098 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України повернуто прокурору.
Мотивуючи прийняте судове рішення, місцевий суд вказав, що викладені в обвинувальному акті обставини, кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є суперечливими і не відповідають вимогам КПК України, зокрема й вимогам ст. 291 КПК України та порушують права обвинуваченого, оскільки не встановлені всі обставини вчинення злочину. Неконкретність обвинувачення позбавляє обвинуваченого права знати, в чому саме його обвинувачують.

Крім того, в обвинувальному акті допущено помилки при зазначені місця роботи обвинуваченого та дати вчинення кримінального правопорушення, зокрема вказано дату 30.05.2017 року.

Відповідно до положень ст.338 КПК України, передбачено зміну обвинувачення в суді, а не виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, тобто положення даної статті застосовуються саме для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і лише за результатами судового розгляду при встановлені нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Зазначив, що вказане позбавляє можливості сторону захисту належним чином здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, що порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої імплементовані у статтю 20 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала місцевого суду винесена за відсутності потерпілого ОСОБА_10 , чим порушено його права, передбачені ст. 56 КПК України.

Також, при винесені ухвали від 24.10.2019 судом недотримано порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України, а саме, не з`ясовано в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, що передбачено ч. 2 ст. 314 КПК України. Твердження суду, що кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є суперечливими, не відповідає фактичним обставинам.

У вказаному обвинувальному акті зазначено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , в тому числі його об`єктивної та суб`єктивної сторони, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Таким чином, прокурор вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000098 від 17.03.2017 відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу повністю підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін, посилаючись на не обґрунтованість скарги та законність судового рішення суду першої інстанції.
У своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 наголосив про необхідність приділити особливу увагу «роз`ясненню» обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу (справа «Абрямян проти Росії» від 09.10.2008 р.), про важливість деталей вчинення злочину, що можуть відігравати вирішальну роль при розгляді справи (справа «Камасінекі проти Австралії» 19.12.1989 р.), надання повної інформації щодо пред`явленого собі обвинувачення, про правову кваліфікацію, яка є важливою передумовою забезпечення неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини.
Потерпілий ОСОБА_10 повідомлявся апеляційним судом про розгляд справи, проте в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився з невідомих суду причин. Учасники кримінального провадження не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у його відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, заперечення на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а судове рішення суду першої інстанції до скасування і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 0000098 від 17.03.2017 за по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України надійшов для розгляду до суду першої інстанції з Прокуратури Вінницької області ще у листопаді 2018 року.

Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342 - 345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, статтею 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні дані обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують вину, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його затвердження.
Апеляційний суд переконаний, що вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим та прокурором виконані належним чином.
Із затвердженого прокурором відділу Прокуратури Вінницької області радником юстиції ОСОБА_11 01 листопада 2018 року та переданого до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вбачається, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та дана правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення з посиланням на норму закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тому він складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.
Безпідставними колегія суддів вважає твердження суду першої інстанції про те, що викладені в обвинувальному акті обставини, кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є суперечливими і не відповідають вимогам КПК України, зокрема й вимогам ст.291 КПК України та порушують права обвинуваченого, оскільки не встановлені всі обставини вчинення злочину, що на думку суду першої інстанції, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що норма п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими. Таким чином, у зв`язку з тим, що у вищевказаному обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 зазначені ті фактичні обставини, які прокурором та органом досудового розслідування встановлено на час його складання, тому порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в цій частині відсутні.
Апеляційний суд також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що в оскаржуваній ухвалі є незрозумілим посилання суду на те, що у обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні відсутнє повне формулювання обвинувачення, оскільки з такого твердження суду можна зробити висновок, що судом встановлено те, що обвинувальний акт все ж таки містить формулювання обвинувачення, проте воно зазначено не повно. Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття повного формулювання обвинувачення, а отже порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при складенні даного обвинувального акта також відсутні.
Також апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом вимог ч.2 ст.314 КПК України, де підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження (ч. 2 ст. 318 КПК України).

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Проте, хоча суд першої інстанції і вживав необхідних заходів щодо з`ясування місця перебування потерпілого та виклику його до суду, однак вказана оскаржувана ухвала винесена за відсутності потерпілого ОСОБА_10 , чим порушено його права, передбачені ст. 56 КПК України.

Також, при винесені ухвали від 24.10.2019 судом першої інстанції недотримано порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 КПК України, суд з`ясовує думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду та вирішує клопотання, заявлені ними. Першим думку щодо такої можливості та наявності/відсутності підстав для прийняття рішення, передбаченого ч.3 ст. 314 КПК та ч. 2 ст. 315 КПК, висловлює прокурор, а потім - захисник та інші учасники судового провадження.

Однак, у підготовчому судовому засіданні місцевим судом не з`ясовано в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, що передбачено ч. 2 ст. 314 КПК України.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження суду першої інстанції про неконкретність пред`явленого обвинувачення, оскільки суд під час підготовчого судового засідання не вправі давати оцінку повноти проведення досудового розслідування, вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.
За змістом ст. ст. 314-317 КПК України у підготовчому судовому засіданні судом не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у тому числі щодо умислу та мотиву злочину.
Оцінку даним обставинам повинен дати суд при розгляді обвинувального акту по суті.
Таким чином, судом першої інстанції допущена невідповідність висновків, викладених в судовому рішенні, оскільки апеляційним судом встановлено, що постановлена судом ухвала з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору підлягає скасуванню з поверненням його до суду першої інстанції для вирішення питання про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, 409, 412, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000098 від 17.03.2017 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:/підпис/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.
Суддя: ОСОБА_2