Провадження № 1-кс/520/9520/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000747 від 28.07.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Одеської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, працюючого на посаді заступника директора МПП «Завоїр», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2019, приблизно о 04:30 год., водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто в порушення вимог п. 2.9. (а) «Правил дорожнього руху» України, яким передбачено:
п.2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,

керуючи легковим автомобілем «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Пристанційна м. Березівка Одеської області, з боку вул. Пушкінська м. Березівка в напрямку с. Вікторівка.

В цей час у зустрічному напрямку, а саме по правій смузі проїзної частини вул. Пристанційна м. Березівка, з боку с. Вікторівка в напрямку вул. Пушкінська м. Березівка, здійснював рух спеціалізований вантажний фургон малотоннажний «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Під час руху по проїзній частині вул. Пристанційна м. Березівка водій ОСОБА_5 не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, свої практичні навички керування транспортними засобами і стан свого здоров`я, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого, на ділянці зазначеної вулиці, розташованій біля будинку №11, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. (б), 12.1. «Правил дорожнього руху» України, які наказують:

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,

проявляючи злочинну самовпевненість, не впорався з керуванням свого автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , втратив контроль над його керуванням і допустив його виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення лівою передньою частиною кузова керованого ним автомобіля з лівою бічною стороною кузова спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного «RENAULT TRAFIC», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя та бетонні плити, де відбулося перекидання даного автомобіля на праву бічну сторону.

Внаслідок даної ДТП пасажиру автомобіля «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження, від яких настала його смерть в медичному закладі.

Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п. 12.1. «Правил дорожнього руху» України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_8 .
29.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, надавши письмові заперечення на клопотання та зазначивши, що жодного ризику стороною обвинувачення не було доведено належними доказами, обставини зазначені в повідомленні про підозру сфальсифіковані, обставина перебування його підзахисного у стані алкогольного сп`яніння не доведена, як і не доведено необхідність застосування відносно останнього виключної міри запобіжного заходу. З огляду на викладене, в задоволенні поданого клопотання просив відмовити та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просивши не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також документи, надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 29.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до клопотання стороною обвинувачення долучаються: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.07.2019 року, висновок №9 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2019 року, протокол допиту підозрюваного від 29.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 28.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.07.2019 року.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Між тим, в частині посилання сторони обвинувачення у клопотанні на факт керування ОСОБА_5 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що на думку сторони обвинувачення підтверджується висновком №9 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2019 року, а також показаннями водія та пасажира транспортного засобу «Renault Trafic», р/н НОМЕР_2 - іншого учасника ДТП, слідчий суддя не може вважати обґрунтованими такі доводи, оскільки такий огляд проводився без відібрання відповідних біологічних зразків підозрюваної особи, при цьому на момент розгляду вказаного клопотання слідчим суддею результат огляду, який проводився на підставі відібраних зразків крові підозрюваного не готовий. В свою чергу показання вищевказаних осіб для слідчого судді не можуть бути переконливими для підтвердження такого факту, оскільки процедура встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння чітко встановлена законодавством, в свою чергу зазначені особи в певній мірі є зацікавленими за обставинами даного кримінального провадження. Відтак, обґрунтовувати своє рішення з посиланням на обставину керування ОСОБА_5 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння слідчий суддя не може. Між тим, вказані обставини не спростовують наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, разом з тим потребують подальшого встановлення або спростування під час проведення досудового розслідування.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання останнього винним у його вчиненні, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, враховуючи наслідки вчинення кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, життя якої згідно ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Між тим, в частині ризику можливого незаконного впливу на свідків та потерпілого в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів сторони обвинувачення з огляду на наступне. Зокрема, попри відсутність у клопотанні будь-якого обґрунтування, з огляду на яке слідчий суддя міг би встановити наявність такого ризику, стороною обвинувачення у клопотанні не зазначається відомостей в частині того, на яких конкретно свідків може здійснювати незаконний вплив підозрюваний. Разом з тим, до клопотання стороною обвинувачення долучаються протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 28.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.07.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.07.2019 року, однак вказані особи, будучи попередженими про кримінальну відповідальність вже надали відповідні показання з приводу відомих їм обставин кримінального провадження, при цьому відомостей в частині наявності інших свідків в рамках даного кримінального провадження до клопотання долучено не було. В частині ризику можливого впливу на потерпілу сторону, слідчий суддя також приходить до переконання про необґрунтованість існування такого ризику, оскільки в судовому засіданні захисником підозрюваного було долучено письмові клопотання батьків померлої особи ОСОБА_8 , в яких останні зазначили про позитивну характеристику підозрюваного, вказавши, що батько останнього надав матеріальну допомогу, з огляду на що в сукупності просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що клопотання сторони обвинувачення не містить належного обґрунтування не можливості запобігання встановленим на думку сторони обвинувачення ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Між тим, згідно п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п. 76 рішенням ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії», п. 51 рішення ЄСПЛ у справі «Буров проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Letellier v. France», можливість того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, не є достатнім виправданням тримання під вартою, якщо можна отримати гарантії його явки до суду.

Так, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення поза увагою було залишено наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки останній має постійне місце проживання та реєстрації, має вищу освіту, працює, має постійне джерело прибутку, є засновником ФК «Березівка», характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на теперішній час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з необережною формою вини. Викладені обставини, на ряду з думкою потерпілої сторони, свідчать про можливість запобігання ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи завдання, які ставляться в зв`язку з застосуванням відносно підозрюваних відповідного виду запобіжного заходу, з огляду на обставини даного кримінального провадження, в тому числі встановлений в судовому засіданні ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, позитивні дані підозрюваного, зокрема наявність у останнього міцних соціальних зв`язків за місцем його постійного проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що на даній стадії кримінального провадження забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому в судовому засіданні ризику можливого шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000747 від 28.07.2019 року відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 29.09.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 29.09.2019 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1