печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

особи, що подала скаргу адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого слідчої групи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006855 від 10.08.2014 старшого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку,

В С Т А Н О В И В :

08.04.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 09.04.2019, на бездіяльність слідчих слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006855 від 10.08.2014 старшого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 27.02.2019 року стороною обвинувачення, на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля «SKODA OCTAVIA А5» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 та який в подальшому було вилучено без відповідного на те судового рішення, враховуючи, що власник не має відношення до кримінального провадження, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засідання щодо вимог скарги заперечував, вказав, що дозвіл на вилучення автомобіля було надано ухвалою слідчого судді та в подальшому визнано речовим доказом.

Вивчивши матеріали провадження, заслухавши позицію представника сторони обвинувачення, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006855 від 10.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
29.01.2019 р. ухвалою слідчого судді № № 757/3980/19-к задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «SKODA OCTAVIA А5» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , з подальшим його вилученням.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

27.02.2019 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля «SKODA OCTAVIA А5» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , який в подальшому був вилучений.
Встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 29.01.2019, якими надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано та надано дозвіл на відшукання та вилучення автомобіля, який у скарзі адвокат просить суд зобов`язати сторону обвинувачення повернути.
Наряду з вказаним, слідчим в судовому засіданні доведено, що вилучений автомобіль був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, може зберігати доказову інформацію про вчинення злочину відносно ОСОБА_6 , а також засвідчує інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує, на те, що зазначений автомобіль є речовим доказом та надано на підтвердження постанову про визнання речовим доказом від 28.02.2019.
Відтак, вказане вилучене майно відповідно до проколів обшуку, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог, а відтак вимоги скарги слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006855 від 10.08.2014 старшого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1