Провадження № 1-кс/201/6540/2019
УХВАЛА

20 листопада 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001985 від 09.08.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 08.08.2019 о 11:21 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.08.2019 о 11:19 за адресою: Соборний район м. Дніпро, просп. Гагаріна буд.8, проводять державну атестацію майбутніх лікарів та є підозри з приводу підроблених паспортів, яких саме поки заявниця назвати не може, нададуть на місці, так як він не один.
Виїздом на місце події встановлено, що студенти, які прийшли здавати екзамени надали паспорти громадян інших держа , в яких на першій сторінці були наклеєні інші фотокартки, при перевірці виявилось що таких 32 паспорти. На місце було викликано СОГ Соборного ВП. Осіб які надали данні паспорти також було залишено, але залишились не всі, так як деякі пішли з екзамену до приїзду. СОГ Соборного ВП вилучив данні паспорти у кількості 32 паспорти.
09.08.2019 за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0001985 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
02.10.2019 року після проведення експертизи з висновками експертів до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було повернуто 28 паспортів, а саме:
- паспорт на ім`я VIJAYAN ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_3 ;
- паспорт на ім`я MEDHAT EBRAHIM MEDHAT BASSEM AHMED ABDELHALIM ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_4 ;
- паспорт на ім`я FATMA MAHMOUD AHMED SIAM ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_5 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_6 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт № НОМЕР_7 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт № НОМЕР_8 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт № НОМЕР_9 ;
- паспорт на ім`я MOHAMED AWAD MOHAMED AHMED ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт № НОМЕР_10 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_11 , паспорт № НОМЕР_11 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_12 , паспорт № НОМЕР_12 ;
- паспорту на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_13 , паспорт № НОМЕР_13 ;
- паспорт на ім`я ABDELAZIZ MAGDY ABDELAZIZ MOHAMED NASSAR ІНФОРМАЦІЯ_14 , паспорт № НОМЕР_14 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_15 , паспорт № НОМЕР_15 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_16 , паспорт № НОМЕР_16 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_17 , паспорт № НОМЕР_17 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_18 , паспорт № НОМЕР_18 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_19 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_19 , паспорт № НОМЕР_20 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_20 , паспорт № НОМЕР_21 ;
- паспорт на ім`я VISHAKAN ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_20 , паспорт № НОМЕР_22 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_16 , паспорт № НОМЕР_23 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_21 , паспорт № НОМЕР_24 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_22 , паспорт № НОМЕР_25 ;
- паспорт на ім`я MOHAMED WALID NASR EDDINE ІНФОРМАЦІЯ_23 , паспорт № НОМЕР_26 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_24 , паспорт № НОМЕР_27 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_27 ІНФОРМАЦІЯ_25 , паспорт № НОМЕР_28 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_28 ІНФОРМАЦІЯ_21 , паспорт № НОМЕР_29 ;
паспорт на ім`я SHADI WALEED ABED ALHALEEM ABUHMEIDAN ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт № НОМЕР_30 ;
- SHADI WALEED ABED ALHALEEM ABUHMEIDAN ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт № НОМЕР_30 ;
- паспорта на ім`я ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт № НОМЕР_9 ;
Під час проведення досудового розслідування було отримано висновки експерта (№№) № 3/2.1/672, № 3/2.1/671, № 3/2.1/674, № 3/2.1/675, № 3/2.1/678, № 3/2.1/677, № 3/2.1/680, № 3/2.1/681, № 3/2.1/673, № 3/2.1/676, № 3/2.1/679, № 3/2.1/682, № 3/2.1/683, № 3/2.1/684, № 3/2.1/685, № 3/2.1/686, № 3/2.1/687, № 3/2.1/688, № 3/2.1/690, № 3/2.1/689, № 3/2.1/691, № 3/2.1/692, № 3/2.1/694, № 3/2.1/693, № 3/2.1/695, № 3/2.1/696, № 3/2.1/697, № 3/2.1/698.
Відповідно висновків експертів (за всіма висновками одинакові підсумки) до первинного змісту реквізитів паспортів внесені зміни. На другу сторінку паспорта наклеєно аркуш паперу з полімерною плівкою, що містить аналогічну за змістом текстову інформацію та інше зображення особи. Усі зображення на наклеєному аркуші нанесені способом струминного друку за допомогою копіювально- розмножувальної техніки (струминний принтер, копір тощо).
07.10.2019 року постановою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 вище вказані паспорти, які відповідно висновків експертів є підробленими в порядку ч. 1 ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження, як об`єкти злочину.
На підставі викладеного слідчий просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
Слідчий клопотання підтримав з підстав зазначених в останньому, просив розглянути без його участі та засобів технічної фіксації.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; таємниця спілкування; невтручання у приватне життя; недоторканність права власності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків; мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Однак будь-якого рішення суду на момент вилучення не було.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України припинення тимчасового вилучення майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Судом встановлено, що 08 серпня 2019 року, в ході проведеного огляду за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду від 08 серпня 2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Крім того, встановлено, а прокурором чи слідчим не спростовано, що даний огляд було проведено без дозволу відповідної ухвали слідчого судді, а після даної слідчої дії останні не звернулись у встановленому порядку до слідчого судді щодо легалізації даного огляду.

При цьому, слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно лише 20 листопада 2019 року з порушенням строку звернення з таким клопотанням.

Оскільки згідно матеріалів клопотання, майно про арешт якого просить слідчий, було вилучено під час огляду, який відбувся 08 серпня 2019 року, за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 8, зазначене майно підпадає під категорію тимчасово вилученого майна, а отже у відповідності до вищезазначених вимог статті 171 КПК України, слідчий повинен був звернутись із таким клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна протягом 48 годин після його вилучення, однак вказане клопотання в порушення вказаних вимог закону було подано лише 20 листопада 2019 року, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання у зв`язку із пропуском стороною обвинувачення 48 годинного строку звернення з таким клопотанням до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001985 від 09.08.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відмовити.

Строк оскарження ухвали п`ять днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1