Справа № 212/7040/19
У Х В А Л А

04 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , отримавши заяву слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків (неприйнятті процесуальних рішень) передбачених ч. 2 ст. 36, ст. 214 КПК України,-

встановив:

В провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшла заява слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків (неприйнятті процесуальних рішень) передбачених ч. 2 ст. 36, ст. 214 КПК України.

При цьому, із матеріалів скарги встановлено, щоухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30.10.2019 року, було задоволено заяву слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про самовідвід у вказаній справі.
Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засаді правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Пунктом 4 ч.1 ст.75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При цьому, тлумачення даного положення дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для самовідводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Достатнім для самовідводу є лише припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.

Згідно з ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи, що у вказаній справі вже було задоволено заяву слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 про самовідвід що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, позбавляє суддю можливості брати участь у вирішенні питання про самовідвід іншого судді у даній скарзі, а отжез метою забезпечення належного, об`єктивного розгляду даної скарги та запобіганню будь-яких сумнівів у неупередженості, у даній справі слід заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України,-

постановив:

Заявити самовідвід від участі у розгляді заяви слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків (неприйнятті процесуальних рішень) передбачених ч. 2 ст. 36, ст. 214 КПК України.

Заяву слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , яка полягає у невиконанні процесуальних обов`язків (неприйнятті процесуальних рішень) передбачених ч. 2 ст. 36, ст. 214 КПК України - передати до канцелярії суду для виконання вимог ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1