Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3132/19
номер провадження 1-кп/695/332/19
Номер рядка у звіті 90
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
під час проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню обвинуваченню: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді у Золотоніському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 60 діб, мотивуючи тим, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого продовжують існувати.
Захисник ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання та просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали позицію захисника ОСОБА_6 .
Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, так як відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, а саме, ОСОБА_7 неодружений, ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, а тому існує ризик, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того існує ризик впливу ОСОБА_7 на свідків та потерпілого, які не допитані.
Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
Суд зважає на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування та повторного вчинення злочинів, тиску на свідків та потерпілих, приховування речових доказів, тощо.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Окрім того суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, наявність ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, не спростовано, а самі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали та продовжують існувати.
Суд також враховує, що по справі ще не розпочато судовий розгляд і відповідно, такий розгляд не може бути закінчений у межах строку запобіжного заходу, який закінчується 28.11.2019 року.
За таких обставин суд вважає, що більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даній стадії неможливо.
Керуючись ст.ст. 176, 183, 194 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Золотоніської місцевої прокуратури задовольнити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередній тримання під вартою та продовжити його строком до 60 діб, а саме до 24.01.2020 року включно.
Оголосити перерву в підготовчому засіданні до 16 січня 2020 року о 10 год. 00 хв., про що повідомити учасників процесу.

Суддя ОСОБА_1