Єдиний унікальний номер №943/1588/19
Провадження №1-кп/943/170/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року

Буський районний суд Львівської області

у складі:головуючого-судді: ОСОБА_1

за участюсекретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 1 серпня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Жуків Золочівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

21 липня 2019 року, приблизно о 07:40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що в с.Острівчик-Пильний Буського району Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв з землі платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , держателем якої був потерпілий ОСОБА_5 , і яка, за функціональним призначенням, як засіб доступу до банківських рахунків, є різновидом офіційного документу (що випливає із Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 року, Законів України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року, "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000 року), з метою подальшого незаконного зняття грошових коштів належних потерпілому ОСОБА_5 тим самим незаконно заволодів нею.

Крім того, 21 липня 2019 року, приблизно о 08:59 год. ОСОБА_4 , маючи доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що на даній картці наявні грошові кошти, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, підійшов до банкомату, який розташований в м.Золочів, вул.Шашкевича, 3 Львівської області, де, з використанням попередньо викраденої ним банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_5 , знаючи ПІН код доступу до вказаної банківської картки, шляхом проведення транзакції намагався таємно викрасти грошові кошти в сумі 1000 грн. із банківського рахунку потерпілого, вчинивши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки зазначену банківську картку банкомат повернув без видачі грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 в сукупності вчинив викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357, ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України.

23 серпня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України була укладена угода про примирення.

Згідно угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000230 сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України - у виді штрафу розміром 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень ;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , покликаючись на повне визнання ним своєї вини, добровільність укладення ним такої угоди, а також його згоду на призначення покарання за ч.1 ст. 357, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, просить затвердити дану угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засідання підтримав укладену угоду про примирення, і погодившись щодо виду і розміру покарання обвинуваченому, просив суд затвердити вказану угоду.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.1 ст. 185 КК України, які згідно вимог статті 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 від 23 серпня 2019 року та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся, вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не обирався.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 23 серпня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.2 ст.15 - ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України - у виді штрафу розміром 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень ;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень .

Речовий доказ: два кольорові фотознімки та фотознімок смс повідомлення сервісного центру АТ КБ «Приватбанк », які знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового процесу вправі отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Львівського апеляційного суду чезрез Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя-підпис, з оригіналом вірно

Суддя ОСОБА_6 Кос