Справа № 724/1057/19
Провадження № 1-кп/724/84/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4
ОСОБА_5
обвинуваченої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000106за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Недобоївці, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , маючої середню освіту, неодруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

1. ОСОБА_6 12 березня 2019 року о 18:00 год. знаходячись на території супермаркету «Добре», який розташований по вул. Головна, 87 в с. Клішківці Хотинського району Чернівецької області, безпричинно з хуліганських спонукань, виражаючи демонстративно явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, підійшла до ОСОБА_4 , яка в той час йшла по території зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_8 , 2007 року народження, ОСОБА_5 , 2010 року народження та ОСОБА_9 , 2017 року народження, яка спала у дитячому візочку, використовуючи малозначний привід, вихопила малолітню доньку ОСОБА_9 із візка, та ігноруючи прохання матері повернути її, почала кричати на ОСОБА_4 та категорично відмовлялася повертати малолітню. Через декілька хвилин ОСОБА_4 вдалося вхопити руками свою дитину у ОСОБА_6 , однак остання не припиняючи своїх хуліганських дій притискала кістю своєї правої руки до стіни супермаркету «Добре» ОСОБА_4 , вхопила її волосся лівою рукою та почала рвати його з голови, якав цей час тримала дитину, закриваючи її від ударів ОСОБА_6 . Вказані хуліганські дії тривали приблизно 10 хвилин, поки охоронець супермаркету «Добре» ОСОБА_10 не заступився за ОСОБА_4 та спробував запобігти протиправним діям ОСОБА_6 , зробивши її зауваження, але остання продовжувала свої хуліганські дії, висловлюючись нецензурною лайкою та погрожувала охоронцю фізичною розправою.
2. Не зважаючи на зауваження охоронця, ОСОБА_6 наздогнала ОСОБА_4 , яка вже втікала з дітьми по території вище вказаного супермаркету, та не припиняючи свої хуліганські дії підбігла до малолітньої ОСОБА_5 , 2010 року народження, нанесла удар правою рукою по обличчю та почала трясти останню за голову. Дані дії намагалася припинити матір ОСОБА_4 , але ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії, вхопила за волосся ОСОБА_4 , почала рвати його та штовхнула останню в металеву огорожу внаслідок чого потерпіла вдарилася головою.
3. На зауваження ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в бік ОСОБА_6 , остання не реагувала, продовжувала нецензурною лайкою висловлюватися в адресу всіх очевидців та в подальшому місце події покинула.
4. В результаті умисних дій ОСОБА_6 було завдано фізичну біль потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

5. Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає необхіднимдопитати обвинувачену, потерпілих та дослідити матеріали справи, а також характеризуючі дані.

6. Так, обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнала у повному обсязі та пояснила, що не мала наміру вчиняти хуліганські дії по відношенню до потерпілих. Вона лише хотіла подивитися на дитину, тобто на свою внучку. Однак ОСОБА_4 сказала, що вона не так як треба підійшла, що в свою чергу обурило ОСОБА_6 і вона вхопила ОСОБА_4 за волосся та притискала її до магазину. Потім вона ще раз вхопила ОСОБА_13 за волосся, до них підійшов охоронець магазину і розборонив. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє більше такого не повторювати.

7. Судом враховуються пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка будучи допитаною у судовому засіданні свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини його скоєння, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялася у вчиненому.

8. Поряд із цим, у цей же час, остання виразила готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

9. Так, покази обвинуваченої ОСОБА_6 у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння нею змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

10. Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини відповідають дійсності, зокрема ОСОБА_6 підійшла до неї біля магазину «Добре» в селі Клішківці та намагалася вхопити дитину, що спала у візочку. Потім схопила за волосся ОСОБА_14 та притиснула до вітрини магазину, вона вирвалась та намагалася втекти, однак ОСОБА_6 наздогнала її і знову вхопила за волосся. Їх намагався розборонити охоронець магазину. Очевидцями даного конфлікту були її діти та покупці магазину. Претензій матеріального характеру не має, щодо покарання поклалася на розсуд суду.

11. Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що біля магазину «Добре» до них підійшла ОСОБА_6 та хотіла подивитися на сестричку, яка спала у візочку. Вони з мамою підійшли до ОСОБА_6 , однак та вхопила маму за волосся та притиснула до магазину. Вони намагалися вирватися і втекти, однак ОСОБА_6 їх наздогнала, при цьому виражалася нецензурною лайкою, і вхопила ОСОБА_5 за обличчя, а потім вхопила маму за волосся. Їх розбороняв охоронець магазину.

12. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та потерпілих й дослідивши матеріали справи та характеризуючі дані на особу обвинуваченої, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
13. З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

14. Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
15. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

16. У відповідності до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

17. Обставин, які б обтяжували покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

18. Так, скоєне кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

19. Обвинувачена ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, раніше не судима, не працевлаштована, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
20. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_6 .

21. Так, із досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 12 вересня 2019 року, вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 проживає АДРЕСА_1 , в будинку який вона винаймає. Умови проживання задовільні. Не працює, проживає за рахунок зароблених коштів по найму в садах. Освіта середня. Підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими, відносини добрі. За місцем проживання характеризується з посередньої сторони Спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає. Скарг на її адресу до сільської ради не надходило. Згідно довідки Хотинської ЦРЛ на обліку лікаря нарколога та в лікаря психіатра не перебуває. Зі слів обвинуваченої, алкогольні напої вживає рідко, тільки по святах, наркотичні засоби не вживає. Під час спілкування з працівником пробації була спокійною, намагалася правдиво відповідати на поставлені питання. Зі слів обвинуваченої планує виїхати за кордон, щоб забезпечити сина. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється також як середній. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Крім того, на думку Хотинського РС ДУ «Центр пробації», виконання покарання без ізоляції від суспільства можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

22. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
23. З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, однак застосувати до неї звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

24. Як наслідок, вказаний вид покарання, на переконання суду відповідатиме його меті, гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, при цьому є законним (несвавільним) та пропорційним (не становить надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
25. Цивільний позов не заявлявся.

26. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
27. Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
1. ОСОБА_15 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на неї обов`язки.
3. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_15 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченїй, прокурору та потерпілим.

5. Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1