КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, рік випуску 2017, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер транспортного засобу з 16 лютого 2019 року НОМЕР_3 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року, скасувати арешт на вказане майно.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що правові підстави для арешту майна відсутні.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що розгляд клопотання слідчого проводився без повідомлення власника майна, а апеляційна скарга подана у строки визначені ч. 3 ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску стоку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001829 від 23.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

18.03.2019 року слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, рік випуску 2017, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер транспортного засобу з 16 лютого 2019 року НОМЕР_3 , посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року клопотання слідчого задоволено.

Жодних об`єктивний даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватись.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження за №0001829 від 23.02.2019 року про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов правильного висновку, що зазначене клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить належну правову підставу для його задоволення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому доводи апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді та відсутність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд слідчого судді клопотання про арешт майна, слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки MITSUBISHI, модель PAJERO, тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, рік випуску 2017, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер транспортного засобу з 16 лютого 2019 року НОМЕР_3 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2916/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1