Справа № 465/2577/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/155/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої вирішується питання про зміну застосованого виду примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_7 ,

адвоката: ОСОБА_8 ,
представника КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах захисту ОСОБА_7 , на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2018 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2018 р. відмовлено у задоволенні заяви Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про заміну ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру із госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Таке рішення обґрунтоване тим, що постановою Бродівського районного суду Львівської області від 20.11.2011 р. за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, до ОСОБА_7 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2016 р. йому змінено примусові заходи медичного характеру і переведено для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.11.2016 р. ОСОБА_7 вид примусових заходів медичного характеру змінено на примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом в психіатричній лікарні за місцем проживання. На виконання зазначеної ухвали 13.12.2016 р. ОСОБА_7 поступив в 9-те змішане психотуберкульозне відділення КЗ ЛОР ЛОКПЛ для продовження примусового лікування, де і перебуває до даного часу. Ухвалами Франківського районного суду м. Львова неодноразово продовжувався строк перебування ОСОБА_7 на примусовому лікуванні у відділенні зі звичайним наглядом. Суд констатував, що покращення та погіршення психічного стану ОСОБА_7 носять хвилеподібний характер, станом на 01.02.2018 р. у нього було загострення психічної хвороби, пояснення лікуючого лікаря щодо тривалості ремісії та позитивних змін психічного стану ОСОБА_7 , на думку суду, є суперечливими, та такі в частині наявності роздратованості та конфліктності не узгоджуються з висновком комісії лікарів-психіатрів №44 від 02.11.2017 р.
В інтересах ОСОБА_7 ухвалу суду оскаржено його захисником адвокатом ОСОБА_8 . В поданій апеляційній скарзі адвокат звертає увагу на те, що суд першої інстанції зробив висновки, які стосуються медичної сфери і потребують спеціальних знань експерта. Зокрема, вказує на те, що констатувати покращення чи погіршення психічного стану особи можуть лише кваліфіковані психіатри. Якщо у суду є будь-які сумніви в обґрунтованості висновку комісії лікарів-психіатрів, він має право викликати в судове засідання лікаря або призначити судово-психіатричну експертизу. Робити ж власні висновки, які потребують спеціальних медичних знань, суд не може. Апелянт наголошує, що висновком комісії лікарів-психіатрів №26 від 27 квітня 2018 р. підтверджено, що психічний стан ОСОБА_7 покращився, тому він більше не потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і може продовжувати лікування амбулаторно. Як зазначає адвокат ОСОБА_8 , в суді першої інстанції лікар повністю підтвердив цей висновок і надав обґрунтовані пояснення на його підтримку. На переконання апелянта, обставин, якими могли б бути спростовані ці докази, немає. З урахуванням наведеного захисник вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, а тому, просить її скасувати і постановити нову, якою задоволити заяву про зміну ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру із госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_7 , який поділяє позицію свого захисника, думку представника КЗ «Львівська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_9 про відсутність підстав для подальшого примусового лікування ОСОБА_7 в умовах стаціонару, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримує заяву лікувального закладу про заміну ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в ході розгляду справи, до ОСОБА_7 постановою Бродівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2011 р. застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В подальшому ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2016 р. та Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2016 р. ОСОБА_7 змінювався вид застосованих заходів медичного характеру на більш м`який.
На даний час ОСОБА_7 перебуває у КЗ «Львівська обласна психіатрична лікарня» у зв`язку із застосуванням до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 27 квітня 2018 р. внаслідок проведеного комплексного лікування спостерігаються позитивні зміни в психічному та соматичному станах ОСОБА_7 , які вказують на відсутність потреби у подальшому стаціонарному лікуванні останнього і доцільність надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання (а.с.3-5).
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником КЗ «Львівська обласна психіатрична лікарня» - ОСОБА_9 пред`явлено висновок комісії лікарів-психіатрів №27 від 23 квітня 2019 р., в якому констатоване стійке покращення психічного стану ОСОБА_7 і перебування його в стадії ремісії, що вказує на недоцільність подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і можливість надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Відмовляючи у задоволенні заяви закладу з надання психіатричної допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що покращення і погіршення психічного стану ОСОБА_7 носять хвилеподібний характер, останній станом на 01 лютого 2018 р. мав загострення психічної хвороби, а тому, наявна розбіжність між висновком лікарів-психіатрів і дійсними обставинами, які характеризують психічний стан ОСОБА_7 .
Однак, будь-яких розбіжностей, на які посилається місцевий суд, колегією суддів не встановлено.
Так, згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби призначити судово-психіатричну експертизу.
Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні суду першої інстанції свої пояснення надавала лікар КЗ «Львівська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_10 , яка зазначила, що психічний стан, як і поведінка, ОСОБА_7 значно покращилися, впродовж 6 місяців він перебуває у стабільному стані, перестав бути конфліктним, може лікуватись амбулаторно.
За таких обставин висновок комісії лікарів-психіатрів №26 від 27 квітня 2018 р. повністю підтверджений лікуючим лікарем у судовому засіданні місцевого суду, що вказує на однозначність позиції лікувального закладу про покращення стану ОСОБА_7 в такій мірі, яка дозволяє його подальше лікування в амбулаторному порядку.
Що стосується вказівки суду про загострення наявної у ОСОБА_7 хвороби 01 лютого 2018 р., то така не підтверджується жодними доказами, зібраними у справі. Зазначений вище висновок комісії лікарів-психіатрів, який оформлявся 27 квітня 2018 р., таких даних не містить. Відсутнє підтвердження цього факту і у медичній документації, наявній в матеріалах справи.
Таким чином, висновки місцевого суду, зроблені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи. Різними за персональними складом комісіями лікарів-психіатрів, як 27 квітня 2018 р., так і 23 квітня 2019 р. підтверджено, що психічний стан ОСОБА_7 покращився і наявні усі підстави для подальшого його амбулаторного лікування. На цьому наполягли також лікарі КЗ «Львівська обласна психіатрична лікарня», які надавали свої пояснення в судах першої та апеляційної інстанцій.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає перешкод для зміни застосованого до ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру на більш м`який у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. А тому, слід погодитися з висновками комісій лікарів спеціалізованого лікувального закладу, які є розгорнутими і обґрунтованими, та постановити нову ухвалу в апеляційному порядку про задоволення заяви КЗ «Львівська обласна психіатрична лікарня».
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 514 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2018 р. скасувати і постановити нову.

Заяву Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про заміну ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру задоволити.

Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , - вид застосованого примусового заходу медичного характеру із госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4