Дата документу 20.06.2019 Справа № 331/1609/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1609/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/602/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, дітей на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 6-х місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий в особливо важливих справах 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтовано тим, що у невстановлений період часу, але не пізніше 14.02.2019, на території міста Запоріжжя та Запорізького району громадянин України ОСОБА_7 , на тлі скасування 11.10.2018 Священним синодом Константинопольського патріархату рішення щодо підпорядкування Київської митрополії Московському патріархату та створення 15.12.2018 на території України помісної православної церкви, що закріплено 05.01.2019, внаслідок надання патріархом Константинопольським Варфоломієм томосу щодо автокефалії Православної церкви України, вступив у змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими органом досудового розслідування особами, на скоєння підпалу на території міста Запоріжжя релігійної споруди Української Православної Церкви Московського Патріархату, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту і міжнародного ускладнення.

14 лютого 2019 року в період часу приблизно з 15 до 17 години ОСОБА_7 , діючи разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на виконання спільного злочинного умислу, підшукали серед релігійних споруд Української Православної Церкви Московського Патріархату на території міста Запоріжжя храм «Апостола Іоанна Богослова», й знаходячись за адресою його розташування - АДРЕСА_2 , визначили на місцевості ділянки найбільш ефективного здійснення підпалу храму та шляхи прихованого підходу та відходу під час здійснення злочину.

Близько 3 години ранку 16.02.2019 ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , діючи під загальним керівництвом ОСОБА_7 та невстановлених осіб, прибув до місця знаходження храму «Апостола Іоанна Богослова» Української Православної Церкви Московського Патріархату за адресою: АДРЕСА_2 , де з використанням паливно-мастильних матеріалів здійснив підпал будівлі релігійної споруди.

16.02.2019 року о 9 годині 58 хвилин старшим слідчим 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітаном юстиції ОСОБА_12 , в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , як особу, підозрювану у вчиненні злочину.

16.02.2019 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 квітня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 4-х місяців, а саме, до 16.06.2019 року включно.

15 квітня 2019 року, слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 9 години 58 хвилини 14.06.2019.

7 червня 2019 року, слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя строк досудового слідства у кримінальному провадженні №0000366 від 06.02.2019 було продовжено до шести місяців, тобто до 16 серпня 2019 року включно.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не зменшилися, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Зазначене клопотання слідчим суддею було задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, та застосувати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з засобами електронного контролю чи без такого.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_8 зазначає, що твердження слідчого про намір ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування є примарними, а відтак, на них неможливо обґрунтовувати обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку захисника, в клопотанні про обрання запобіжного заходу вказані абстрактні припущення, котрі жодним чином не підтверджені належними доказами, що наявні декілька ризиків. Припущення, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та не буде виконувати обов`язки, покладені на нього судом, також жодним чином не підтверджені та не можуть бути підтверджені, оскільки слідчий не надав жодних доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує на те, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки з родиною, постійно спілкується з батьками, має постійне місце проживання, перебуває у шлюбі та має на утриманні неповнолітню дитину. Під час досудового розслідування даних про те, що ОСОБА_7 намагався чи намагатиметься ухилитися від слідства або перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному провадженню не було встановлено.

Окремо зазначає, що саме повідомлення про підозру є необґрунтованим органом досудового розслідування неправильно кваліфіковані подію, яка описана у повідомлені про підозру, самі обставини не відповідають дійсності. При цьому апелянт не вказує, у чому конкретно полягає необґрунтованість підозри, які обставини, на думку захисника, мали місце в дійсності.

Знову адвокат зазначає, що підозрюваний перебуває у шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, а також вказує на те, що ОСОБА_7 має на утриманні дідуся похилого віку, який потребує всілякої допомоги.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Оскільки ОСОБА_7 не є власником житла, захисник додає заяви батька і мати підозрюваного про те, що вони не заперечують, аби ОСОБА_7 перебував під домашнім арештом у їхньому будинку, та вказують на можливість матеріально його забезпечувати.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються (а також продовжується їх дія) тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, суд має враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, а саме визначеним у КПК конкретним підставам і меті, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

При апеляційному розгляді встановлено, що матеріали провадження дають підстави вважати необхіднім продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 14 червня 2019 року, проте у кримінальному провадженні не виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії, а саме потрібно: провести перевірку можливої причетності підозрюваних до вчинення аналогічних злочинів 06.02.2019 та 11.02.2019; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів інформації, що перебуває у мобільних операторів за ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2019; отримати висновки експертизи відео-, звукозапису, яка проводиться Інститутом судово-технічних експертиз СБУ; отримати висновки експертизи лакофарбових матеріалів і покриттів, яка проводиться Запорізьким НДЕКЦ МВС; за наявності достатніх даних змінити підозру, повідомити особам про підозру у вчиненні інших злочинів; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя перевірив обґрунтованість підозри, зокрема врахував, що вона підтверджуються протоколами огляду, обшуку, допитів, слідчого експерименту, висновком експерта № 6-81 від 21.03.2019.

Доводи апеляційної скарги не містять жодних посилань на те, у чому полягає необґрунтованість підозри, що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити дані твердження захисника.

Із висновком слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема із ризиком продовження підозрюваним злочинної діяльності, погоджується колегія суддів, враховуючи відомості про організаційну роль ОСОБА_7 у вчиненні злочину, який отримав вказівки на вчинення декількох терористичних актів у м. Запоріжжі, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а.с. 44-47).

Відсутність у ОСОБА_7 легального джерела доходів також вказує на те, що з метою отримання грошових коштів від представників терористичної організації він може продовжити злочинну діяльність.

Колегія суддів вважає, що соціальні і родинні зв`язки ОСОБА_7 не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб утримати його продовження злочинної діяльності, запобігти ризику втечі та гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Адвокат вкотре посилається на те, що ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину та діда похилого віку, які потребують, у тому числі матеріальної допомоги, проте нічим не підтверджує свої доводи, які, до того ж, суперечать наданим захисником заявам батьків підозрюваного, в яких останні вказують на можливість з їх боку матеріально забезпечувати ОСОБА_7 .

Отже колегія суддів знаходить слушними висновки слідчого судді щодо доцільності продовження стосовно підозрюваного раніше застосованого запобіжного заходу.

Всупереч відповідних доводів апеляційної скарги, слідчий суддя у сукупності оцінив обставини, з якими закон пов`язує питання щодо продовження строку тримання особи під вартою, у тому числі положення ч. 5 ст. 176 КПК України, які визначають, що інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 258 КК України.

Перевіряючи відповідні доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що розумний строк розслідування даного кримінального провадження, в якому особа тримається під вартою, не є порушеним, з огляду на серйозність пред`явленої ОСОБА_7 підозри та обсягу слідчих дій, необхідних для завершення досудового розслідування.

Продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням тяжкості злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , у сукупністю із продовженням існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Наведене вище свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 10 серпня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4