Справа № 307/1908/19
Провадження № 1-кп/307/673/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чернянка, Чернянського району, Білгородської області, Росії, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітня ОСОБА_4 , 18 травня 2019 року, о 2 годині 45 хвилин, знаходячись в смт. Буштино по вул. Головній, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, пройшла до зали кафе-бару «Фрегат», яким розпоряджається та користується потерпілий ОСОБА_7 , зайшла за бар стійку та викрала пляшку горілки «Горал», ємністю 0,7 літра, вартістю 360 гривень, яка знаходилась на вітрині, після чого вийшла з середини залу кафе-бару «Фрегат» та о 3 годині 03 хвилини, знову повернулася до вказаного приміщення, зайшла за бар стійку, звідки викрала сумочку синього кольору, в якій були наявні грошові кошти в сумі 3500 гривень, в результаті чого потерпілому ОСОБА_7 завдала матеріальну шкоду на загальну суму 3860 гривень.

В судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, у вчиненому щиро покаялася та пояснила, що вона дійсно 18 травня 2019 року, перебуваючи в кафе-барі «Фрегат» викрала в потерпілого ОСОБА_7 пляшку горілки «Горал» та 3500 гривень. На даний час вона відшкодувала потерпілому заподіяну шкоду, а тому просить суд суворо її не карати. Одночасно просить суд звільнити її від призначеного покарання, застосувавши до неї заходи виховного характеру.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просить кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, розглядати у його відсутності, претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 він не має, так як шкода йому відшкодована та не заперечує щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінального покарання.
Згідно довідки ПП ОСОБА_8 вартість однієї пляшки горілки «Горал», ємністю 0,7 літра, становить 360 гривень.

(а.с.73)

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення в судовому засіданні повністю доведена, а тому її дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Визнаючи винуватою обвинувачену ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу винної, яка по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини справи, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відсутні.

З досудової доповіді органу пробації відносно обвинуваченої ОСОБА_4 вбачається, що її виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, а ймовірність вчинення нею повторно злочину є низькою..

Відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Виходячи із змісту ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст.ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Згідно п.16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.01.2017 року за №223-66/0/4-17, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині, керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітньою обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про його особу, зокрема те, що вона проживає з матір`ю, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, її подальша поведінка бездоганна, суд вважає, що обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі її під нагляд матері ОСОБА_9 до досягнення повноліття.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та застосувати до неї, передбачені п.п.1,3 ч.2 ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі її під нагляд матері ОСОБА_9 до досягнення повноліття.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат не має.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1