Провадження №11-кп/824/2718/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2002 року народження, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

на два місяці до 28 вересня 2019 року включно; визначено ОСОБА_8 розмір застави, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн. 00 коп.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на цей час не зменшилися та не змінилися. Із урахуванням тяжкості злочину, який є особливо тяжким, та покарання, яке загрожує останній у випадку доведеності її винуватості, наслідків у виді смерті людини, особи обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину 2002 року народження, при цьому не заміжня, не працює, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, даних про спосіб життя та репутацію останньої місцевий суд прийшов до переконання, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником обвинуваченої ОСОБА_8 захисником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2019 та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, адже вона має постійне місце проживання у м. Києві, де мешкає разом із своїм неповнолітнім сином, є матір`ю одиначкою, турбується про бабусю-пенсіонерку, раніше працювала диспетчером у службі таксі та додатково надавала в оренду одну із кімнат власної оселі. Вказане свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів провадження вбачається, що 22.08.2018 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження №0006035 від 30.05.2018 з обвинувальним актом, у якому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні 31.07.2019 з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження тримання ОСОБА_8 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2019 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на два місяці до 28.09.2019 включно; визначено ОСОБА_8 розмір застави, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн. 00 коп.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст.55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 04.12.1995 (справа справі «Bellet v. France») зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КПК України).

У Рішенні Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 (справа №3-208/2018(2402/18) щодо ОСОБА_9 зазначено, що положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Чинним КПК України не передбачено процедуру апеляційного оскарження такої категорії ухвал. Згідно ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

За таких захисник обвинуваченої ОСОБА_8 має право на оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2019, і його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Проте, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Правовими приписами ч.3 ст.331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Враховуючи тяжкості злочину, та покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою, наслідки у вигляді загибелі людини, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утримані дитину 2002 року народження, при цьому незаміжня, не працює, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, її вік, стан здоров`я, спосіб життя, репутацію, наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, місцевий суд дійшов правильного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_8 .

При цьому, із врахуванням обставин кримінального правопорушення, завданої шкоди, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, районним судом визначено заставу у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.7, 9, 176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на два місяці до 28 вересня 2019 року включно; визначено ОСОБА_8 розмір застави, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 грн. 00 коп. без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :