ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5889/19 Номер провадження 11-кп/814/1057/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0001517 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 липня 2019 року продовжено обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Полтави, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.06.2017Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч.2 185, ч.2 15, ч. 2185, ч. 1 70 КК України до3 років позбавлення волі. Напідставі ч. 4 ст. 70 ст. КК України до 3 років позбавлення волі;
- 19.09.2017Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75;КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 29.11.2017Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч.2ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК частково приєднано вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 25.10.2017. Остаточно засуджений до 3 років позбавлення волі. Строк обраховувати з 29.11.2017 року;
-17.01.2019 вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК до 1 року 6 міс. позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК частково приєднано вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2017. Остаточно засуджений до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Строк обраховувати з 17.06.2017. На підставі ч. 5 ст. 72 КК вважається таким, що відбув покарання; звільнений з-під варти в залі суду,-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме по 22 вересня 2019 року (включно).

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції прийшов до переконання, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують мати місце і на даний час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не може відмінити або змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння і особи обвинуваченого.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого Плохута в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 липня 2019 року щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що поза увагою суду залишилися ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, бажає працевлаштуватися, щиро розкаюється у скоєних злочинах, допомагав слідству і визнає вину по всім епізодам.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає скаргу безпідставною, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скаргискарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів, наданих до апеляційного суду, в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави, перебувають матеріали кримінального № 001184 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

На стадії досудового розслідування вказаним обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , та, відповідно, відмовляючи у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу, місцевий суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, зокрема, місцевим судом, обґрунтовано враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжкого злочину, не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, а отже на час розгляду клопотання наявні ризики у виді ухилення від суду, впливу на потерпілих та свідків, які у судовому провадженні ще не допитувалися, вчинити інші кримінальні правопорушення. Ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують мати місце і на даний час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не може відмінити або змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння і особи обвинуваченого.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі про не доведення існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними.

Усі обставини, на які в апеляції посилається адвокат, у повній мірі були враховані при обрані обвинуваченому запобіжного заходу, а також, під час розгляду клопотання про заміну ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 про те, що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є обґрунтованим і законним.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання підозрюваного під вартою, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст.376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 липня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_4 .