Справа № 359/7805/19
28 серпня 2019 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю скаржника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії
У серпні 2019 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_3 із вищевказаною скаргою. У своїй скарзі просить суд скасувати постанову від 31.08.2018 року, зобов`язати осіб причетних до слідства Бориспільського ВП ГУНП в Київській області вчинити превентивні заходи щодо забезпечення динамічного досудового слідства по кримінальній справі, які унеможливлять негативний вплив на досудове слідство заявника, зокрема без законних підстав виключати із членів СТ рішенням ГО що є нікчемною зачіпкою «Вимагання» та відрізати електропостачання з дачних ділянок за так звані «борги» по членським внескам попри повернення зниклих набутків; забороняти користуватися дорогами СТ іншими послугами для садівників, дачників.
У судовому засіданні скаржник повністю підтримав свою скаргу та просив суд її задовольнити пославшись на обставини викладені у ній.
Слідча у судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі.
Заслухавши скаржника, дослідивши письмові матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Таким чином вимога скаржника щодо скасування оскаржуваної постанови не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що вона раніше скасована прокурором Бориспільського місцевої прокуратури ОСОБА_5 .
Щодо вимог скаржника про зобов`язання вчинити превентивні заходи досудового слідства слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Так, визначені у ч. 1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Таким чином, ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
А тому, вказана вимога щодо зобов`язання вчинити превентивні заходи досудового слідства не є предметом оскарження в розумінні ст. 303 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, у задоволенні поданої скарги належить відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст. 3, 24, 303, 309, 369 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Повний текст ухвали оголошено 13 год. 45 хв. 02 вересня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1