Справа № 184/1962/18
Номер провадження 1-кп/184/42/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000679 від 04.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, розлучена, має малолітню дитину, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої - ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

03.09.2018 близько 21 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилася в літньому павільйоні кафе «Візит» по вул. Г.Тикви, 10 м. Покров Дніпропетровської області разом з раніше не знайомою ОСОБА_6 , де побачила у останньої мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-J701FYDS», який ОСОБА_6 поклала на стіл у вказаному павільйоні.

В цей час у ОСОБА_3 із корисливих спонукань виник злочинний намір на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , 03.09.2018 близько 21 години, знаходячись в літньому павільйоні кафе «Візит» по вул. Г.Тикви, 10 в м. Покров Дніпропетровської області, переконавшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, із корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, зі столу таємно викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-J701F», вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4666-18 від 18.09.2018 складає 4640,63 гривні, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора зв`язку «Київстар», вартість якої, відповідно до висновку експертизи складає 50 гривень та сім-картка мобільного оператора зв`язку «Лайфселл», вартість якої, відповідно до висновку експертизи складає 50 гривень.

Викрадений мобільний телефон ОСОБА_3 сховала до своєї сумки, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4740,63 гривень.

Під час судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та надала показання, що дійсно вечорі 03 вересня 2019 р. вона перебувала на автостанції у м. Покров. Оскільки вона не встигла на автобус, то зайшла до кафе «Візит», де познайомилась із потерпілою ОСОБА_6 , яка разом із своєю подругою розпивали спиртні напої. ОСОБА_6 запросила її до свого столику. Через деякий час потерпіла відійшла, залишивши свій мобільний сенсорний телефон на столі. Вона ( ОСОБА_3 ), взяла телефон для здійснення дзвінка, після чого, переконавшись, що подруга ОСОБА_6 відвернулась, поклала телефон до своєї сумки з метою таємного заволодіння останнім. Коли потерпіла повернулась, то помітила зникнення телефону, запідозрила її ( ОСОБА_3 ), вихопила в неї сумку, звідки витягла зазначений телефон. Охоронці кафе відвезли її ( ОСОБА_3 ) до відділу поліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченої у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, доходить висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд не вбачає, враховуючи поведінку обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження, яка не з`являлась у судові засідання, внаслідок чого до останньої судом накладалось грошове стягнення, неодноразово застосовувався привід, оголошувалась у розшук, обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; характеризуючи дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, офіційно не працює, докази неофіційного працевлаштування на ринку у м. Нікополі, зі слів обвинуваченої, суду не надано, інші джерела доходів відсутні, розлучена, наявна малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових злочинів, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Таким чином, керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи те, що у обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні джерела доходів, що унеможливлює призначення останній покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів, настання позитивних змін в її особистості шляхом залучення до праці і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілої ОСОБА_6 , викладених у цивільному позові, суд враховує її заяву від 06.08.2019 року про залишення заявленого цивільного позову без розгляду. При цьому, суд виходить із положень ч.5 ст. 128 КК України, відповідно до яких, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час строком до 21.07.2019 року. На даний час запобіжні заходи відносно обвинуваченої не застосовуються. Підстав для обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 128, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, ст. 257 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-J701F» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 під схоронну розписку, після набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовується.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1