№ 317/2511/19
№ 1-кп/317/397/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження № 0000859 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого:

1.26 листопада 2007 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 395, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 місяців; 11 червня 2010 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

2.25 січня 2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням строком три роки; ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19 квітня 2019 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, направлено ОСОБА_5 до відбування покарання в установах виконання покарань,

3.27 грудня 2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт; на підставі ст. 71 КК України визначене покарання з урахуванням вироку Токмацького районного суду Запорізької області від 25 січня 2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 25 днів; Постановою Верховного Суду України від 12 липня 2018 року вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року змінено; звільнено ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України; вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 25 січня 2013 року постановлено виконувати самостійно та зарахувати покарання, відбуте за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року, до невідбутої частини покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 25 січня 2013 року,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14 травня 2019 року приблизно о 00 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає його мати потерпіла ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_5 зайшов на територію вказаного домоволодіння, з якої таємно викрав металеву складну драбину висотою 1 метр та шириною 0,8 метра вартістю 300 гривень згідно висновку експерта № 2353/19.
Після цього ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на суму 300 гривень.
Крім того, 15 травня 2019 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає його мати потерпіла ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_5 зайшов на територію вказаного домоволодіння, з якої таємно викрав металеву драбину висотою 2,5 метра та шириною 0,6 метра вартістю 700 гривень згідно висновку експерта № 2353/19.
Після цього ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на суму 700 гривень.
Всього внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на суму 1000 гривень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що в середині травня 2019 року вночі він прийшов до домоволодіння, в якому проживає його матір та викрав звідти металеву драбину висотою приблизно один метр.
Вказану драбину він обміняв у сусіда на алкоголь.
Крім того, наступного дня також в нічний час він викрав з території домоволодіння його матері за адресою АДРЕСА_1 драбину приблизною довжиною 2,5 метри.
Зазначив, що пішов на крадіжки, оскільки йому були потрібні гроші на алкоголь.
У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення, потерпіла та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження. Враховуючи викладене, судом прийняте рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілої, особу винного, який вчинив злочин до відбуття покарання за попереднім вироком, за місцем мешкання характеризується посередньо, не має постійного місця роботи, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує щире каяття у скоєному.
Обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи те, що злочини за даним вироком скоєні ОСОБА_5 до повного відбуття покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 25 січня 2013 року, суд призначає ОСОБА_5 остаточне покарання з застосуванням положень статті 71 КК України.

Крім того, з урахуванням Постанови Верховного Суду України від 12 липня 2018 року в справі за касаційним переглядом вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року, суд вважає можливим зазначити в резолютивній частині даного вироку про зарахування покарання, фактично відбутого за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року, до покарання, остаточно призначеного за цим вироком.

Витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує в порядку, визначеному статтею 100 КПК України.

Підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 25 січня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць.

Початок строку покарання обраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_5 з 08 липня 2019 року.

Враховуючи Постанову Верховного Суду України від 12 липня 2018 року зарахувати ОСОБА_5 до покарання за цим вироком покарання, відбуте ним за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27 грудня 2016 року з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: дві металеві драбини, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити в користуванні власника ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1