Кримінальне провадження № 194/822/19
Номер провадження № 1-кп/194/126/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2019 року за № 0000151 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в період часу приблизно з 16-00 год. 15 грудня 2018 року по 09-00 год. 16 грудня 2018 року, знаходячись в якості гостя в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що присутня в квартирі ОСОБА_5 спить та ніхто не звертає на неї увагу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу із зальної кімнати зазначеної квартири, викрала чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «PIXUS» модель «RAZE», вартість якого становить 1951,04 грн., в комплекті з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС вартість якої не встановлена та яка матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_5 не має. Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1951,04 грн. З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_3 зникла та розпорядилася ним на свій розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні винною себе визнала повністю, та пояснила, що в середині грудня 2018 року вона була в гостях в квартирі у ОСОБА_5 , та коли ОСОБА_5 спала, вона вкрала її мобільний телефон, який здала до ломбарду, а кошти витратила на свої потреби. В скоєнні злочину розкаюється, з вартістю викраденого згодна. Зрозуміла свою поведінку та наданий час має бажання виправитися, а також має намір відшкодувати шкоду потерпілій.
Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, протоколами огляду предметів, довідкою про вартість експертизи, висновком експертизи, речовими доказами, та даних, які характеризують її особу.
Винність обвинуваченої в скоєнні інкримінованого нею діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Як вбачається з протоколу огляду предмету від 04 квітня 2019 року, були оглянуті гарантійний талон на мобільний телефон марки «PIXUS» модель «RAZE», а також товарний чек від 25.05.2018 року щодо зазначеного телефону, які добровільно надала потерпіла ОСОБА_5 .
Як вбачається з протоколу огляду предмету від 04 квітня 2019 року, був оглянутий договір позики №1.18.11148 від 16.12.2018 року, предмет застави мобільний телефон марки «PIXUS» модель «RAZE», позичальник ОСОБА_3 , який добровільно надав ОСОБА_6 .
Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/251 від 08 квітня 2019 року вбачається, що ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «PIXUS» модель «RAZE», сенсорним управління, на час скоєння кримінального правопорушення, тобто на 16 грудня 2018 року, могла складати 1951,04 грн.
Речовими доказами по справі, якими визнані: гарантійний талон та товарний чек від 25.05.2018 року на мобільний телефон марки «PIXUS» модель «RAZE», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , договір позики №1.18.11148 від 16.12.2018 року предмет застави мобільний телефон марки «PIXUS» модель «RAZE», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєному злочині.
Даючи юридичну оцінку її діям, суд вважає, що вона винна в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання не охарактеризована, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має бажання виправитися та відшкодувати шкоду потерпілій, має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження.
Крім того, із досудової доповіді про обвинуваченої, підготовленої 14 червня 2019 року Павлоградським міськрайонним відділом філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судима. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, яка за місцем місцем мешкання не охарактеризована, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має бажання виправитися та відшкодувати шкоду потерпілій, має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілої, якій матеріальна шкода не відшкодована, але претензій матеріального та морального характеру вона не має, та просила суд призначити покарання на розсуд суду, та з урахуванням досудової доповіді про обвинувачену, відповідно до якої виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що для її виправлення та попередження нових злочинів їй необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, але не в максимальній межі. Призначене судом покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 : щирого каяття, наявності на утриманні неповнолітньої дитини, думки потерпілої, яка просила суд призначити покарання на розсуд суду, а також того, що обвинувачена дійсно зрозуміла свою поведінку, відверто бажає виправитися, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що виразилось у бажанні виправити наслідки вчиненого, в межах санкції статті обвинувачення з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винної та попередженню вчинення нею нових правопорушень.
Обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 160 (сто шістдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (одержувач платежу: УК у Шевченківському районі м. Дніпро/Шев.р./24060300, номер рахунку: 4004, МФО 899998, , найменування установи банку: Казначейство України (ЕАП)), за проведення судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/1113 від 21 грудня 2018 року у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.
Речові докази по справі: гарантійний талон та товарний чек від 25.05.2018 року на мобільний телефон марки «PIXUS» модель «RAZE», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ; договір позики №1.18.11148 від 16.12.2018 року предмет застави мобільний телефон марки «PIXUS» модель «RAZE», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати протягом усього часу в матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1