ВИРОК
іменем України
24 жовтня 2019 рокуСправа №451/441/19
Провадження № 1-кп/451/102/19

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000090 від 18.03.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Журавники, Горохівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутата, з освітою середньою, не працюючого, неодруженого, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимий, востаннє 07.09.2017 року Радехівським районним судом за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі 4 роки 1 місяць -,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -

в с т а н о в и в:

За обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 17 березня 2019 року, приблизно о 16год. 00хв., перебуваючи поблизу квартирного будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із батьком ОСОБА_5 , умисно наніс останньому один удар кулаком руки в ліву сторону обличчя, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 фізичною болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України визнав повністю, та дав суду показання, що він 17 березня 2019 року, приблизно о 16 годині, після конфлікту із батьком ОСОБА_5 наніс йому один удар рукою в ліву щоку, після чого пішов до хати. Щиро кається у вчиненому, пообіцяв не вчиняти більше жодних кримінальних правопорушень, оскільки став на шлях виправлення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні подав суду заяву про відсутність претензій до сина.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , як умисне завдання удару батькові ОСОБА_5 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому та визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального порушення відносно особи, з якою обвинувачений перебуває в сімейних відносинах батькові.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а також з врахуванням наведеного перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Так зокрема, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити йому покарання в межах санкції обвинувачення.

Керуючись ст. ст.368, 373, 374 КПК України, суд,-

в и р і ш и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої ст.349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1