ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/3/19 Номер провадження 11-кп/814/1122/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000356, продовжено щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканець АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого професійну технічну освіту, розлученого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 жовтня 2019 року включно.

Продовжено щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканець АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, маючого базову середню освіту, розлученого, не працюючого, раніше судимого 01.02.2017 Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України,

строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 13 жовтня 2019 року включно, без застосування електронних засобів контролю на визначений час доби з забороною залишати в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин його місце реєстрації та проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , покладено обов`язки: не виїжджати за межі селище Котельва, Полтавської області без дозволу суду повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, прибувати до суду за першою вимогою, утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, в тому числі ОСОБА_10 ; за наявності здати на зберігання відповідному державному органу свій закордонний паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 суд послався на те, що судовий розгляд не завершено, а прокурором доведено наявність існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків по справі.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 , суд послався на відсутність об`єктивних даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або особисту поруку.
Посилається на те, що судом та присяжними не взято до уваги його пояснень щодо його невинуватості та доказів на підтвердження цього, характеристики на нього від сусідів, поручителів, які мають соціальний статус, наявність у нього стабільного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, його незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим він потребує лікування.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_7 та в його інтересах захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечував проти задоволення скарги.

Мотиви суду.
Як вбачається з наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000356 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року під час судового провадження обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці без застосування електронних засобів контролю.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Тому ухвалене судове рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що апеляційні вимоги стосуються продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , апеляційний суд не переглядає ухвалу суду в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_9 .
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, судом враховано положення наведених вище норм процесуального закону та правильно встановлено, що обставини, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, не змінилися, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду або незаконно впливати на свідків по справі.

Рішення суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та неможливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів вважає правильним, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується, зокрема у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, в даному провадженні судовий розгляд не завершено, не досліджено всіх доказів та не встановлено всіх фактичних обставин кримінального провадження, а враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, та існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, інший більш м`який запобіжний захід не буде відповідати меті його застосування та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно та має міцні соціальні зв`язки, проте це не впливає на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом наявності у обвинуваченого стабільного доходу та його незадовільний стан здоров`я, то колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами кримінального провадження. Так, доказів про стабільний дохід, як на це посилається обвинувачений, надані матеріали та апеляційна скарга не містять.

Щодо посилань обвинуваченого ОСОБА_7 на незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим він не може перебувати під вартою, колегія суддів бере до уваги висновок експерта № 78 від 22.07.2019, на який посилався і обвинувачений, та відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені певні захворювання, які потребують планового амбулаторного лікування і періодичного спостереження у терапевта за місцем мешкання (перебування), невропатолога, кардіолога та отоларинголога. Поміж тим, у висновку експерта зазначено, що на момент огляду ОСОБА_7 , лікування у стаціонарі медичних закладів, в т.ч. і спеціалізованих, останній не потребує. Дана експертиза не містить також заборони перебування обвинуваченого під вартою.

Враховуючи наведене, вказані обставини судом першої інстанції правильно не були враховані як такі, що документально не підтверджені.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому апеляційні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376 ,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4