Справа № 461/7414/19
В И Р О К
Іменем України

11 листопада 2019 року Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000136 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, тимчасово безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обіймаючи посаду завідувача кафедри теоретичної та практичної психології Інституту права та психології Національного університету «Львівська політехніка», будучи главою екзаменаційної комісії з ліквідації академічної заборгованості, тобто, являючись відповідно до п. 1 примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України службовою особою, 21 серпня 2019 року, о 10:40 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи надане йому службове становище, перебуваючи у службовому кабінеті № 321 будівлі Національного університету «Львівська політехніка» за адресою: м. Львів, вул. Князя Романа, 1, висловив ОСОБА_6 прохання, та у подальшому отримав від неї грошові кошти в якості неправомірної вигоди у розмірі 6000 гривень. Дані грошові кошти були отримані ОСОБА_4 за вчинення ним, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, які полягають у вирішенні питання щодо ліквідації академічної заборгованості студента. Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України отримання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням службового становища.
20 вересня 2019 року між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), а саме у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності строком на 01 рік 06 місяців.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил, передбачених статтями 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, за обставин, як вони викладені в угоді про визнання винуватості.
Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, який раніше не судимий, позитивно характеризується за останнім місцем роботи, позиції прокурора, який не заперечує проти призначення узгодженого покарання.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 відповідають вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Процесуальні витрати по справі відсутні, долю речових доказів необхідно вирішити у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 вересня 2019 року між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності строком на 01 (один) рік 06 (шість) місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді застави в розмірі 60210 грн, яка сплачена 23 серпня 2019 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
1) грошові кошти, у сумі 6000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень, за наступними серіями та номерами: ЛА 2952260, ФД 8181516, ЛИ 0769882, ЗД 8483278, ЗЗ 0787491, МГ 4218795, СБ 1492515, ВХ 4367790, ВА 4183747, ВВ 9929496, ХА 7417994, ХВ 5556201, залікову книжку, чотири екзаменаційні листи повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю;
2) медичні гумові рукавиці, в яких здійснювалось вилучення грошових коштів, медичні рукавиці, у яких здійснювався огляд ОСОБА_4 , два обезолені фільтри, які опечатані у два поліетиленові пакети знищити;
3) грошові кошти у сумі 850 доларів США та 8900 гривень, мобільний телефон марки «Samsung» із сім-картками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 повернути ОСОБА_4 за належністю;
4) документи, які були вилучені у Національному університеті «Львівська політехніка» - повернути до навчального закладу за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1