Справа № 522/1724/18
Провадження № 1-кп/522/1587/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002925 від 04.09.2017р., на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ПП «Мірлян», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2017 року, о 12.30 годині, водій ОСОБА_3 допустив грубі порушення вимог п.1.4., п.1.5., п.2.3 «б» ,18.1 «Правил дорожнього руху України», якими передбачено:

п. 1.4 Кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила;

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 б) Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_3 виразились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «ТОЙОТА НІLUХ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з боку вул. Черняхівського у напрямку вул. Генуезька в Приморському районі м. Одеси, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при приближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_5 , який рухався справа наліво за ходом його руху, не урахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, яка інформувала його про наявність цього переходу, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу ходу ОСОБА_5 та вчинив наїзд на нього.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2338 від 05.10.2017р., ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження: закритий перелом лівої плечової кістки в області хірургічної шийки, забійна рана голови, синці та садна голови, що за критерієм небезпеки для життя відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив фактичні обставини справи, описані в обвинувальному акті.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду про те, що 03.09.2017р. біля 12.30 години, він їхав по вул. Черняховського в м. Одесі. У якийсь час, видимість дороги йому засвітило сонце, він відволікся на інші машині, які їхали по дорозі, у зв`язку з чим він вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який дуже повільно пересувався на нерегульованому пішохідному переході.

Крім того, як зазначив ОСОБА_3 , він не підтримує цивільний позов в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_5 суми матеріальних збитків, у зв`язку з тим, що раніше сплатив потерпілому грошові кошти. Проте частково підтримує суму моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, пояснюючи, що зазначена у позовній заява сума потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 50000 грн. не співмірна з наслідками ДТП.

У вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та підтримав вимоги, зазначені у позовній заяві.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази, які стосуються вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.

Проте, у зв`язку з невизнанням обвинуваченим ОСОБА_3 позивних вимог потерпілого ОСОБА_5 судом було досліджено в повному обсязі матеріали, які стосуються позовних вимог потерпілого.

Так, судом були досліджені надані заявником копії фіскальних документів, які підтверджуються здійснені потерпілим фінансові витрати, а також надану потерпілим медичну документацію.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має позитивну характеристику з місця проживання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, те, що ОСОБА_3 хворіє рядом захворювань, в тому числі на цукровий діабет 2 стадії.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, - не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, оскільки з урахуванням того, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, хворіє на ряд захворювань, в тому числі на цукровий діабет 2 стадії, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства і що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.

Вирішуючи питання про необхідність позбавлення обвинуваченого ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, суд враховує, що в результаті вчинення ОСОБА_3 злочину, потерпілий ОСОБА_5 , 1944 року народження, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, вимоги потерпілого щодо відшкодування шкоди, завданої вчиненим злочином, обвинуваченим були проігноровані. Під час судового розгляду і в судових дебатах обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини справи, зазначив, що потерпілий також винен у вчиненому ним злочині, так як йшов по пішохідному переходу з недостатньою швидкістю. За таких обстави, суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого ОСОБА_3 права керування транспортного засобу на певний строк.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі викладеного позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_3 на його користь матеріальних збитків в сумі 868,85 гривень, - підлягають задоволенню в повному обсязі як сума, яка аргументована та має своє підтвердження. При цьому суд не приймає до уваги свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 про той факт, що зазначена сума була ним відшкодована, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих даний факт документів та показань свідків.

Проте, в позовній заяві потерпілий ОСОБА_5 також зазначає про його витрати на отримання правової допомоги в сумі 13000 гривень та про стягнення зазначеної суми грошових коштів з обвинуваченого на його користь.

Відповідно до ч.4 ст.128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, суд вважає, що долучена до матеріалів провадження позовна заява в частині стягнення витрат на отримання правової допомоги в сумі 13000 гривень, не відповідає вимогам, встановленим статтею 175 ЦПК України.

Так, додатки до позовної заяви ОСОБА_5 від 20.02.2018р., документи, додані потерпілим та його представником в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинувального акту, не мають підтвердження розміру суми, зазначеної у позовній заяві. Потерпілим ОСОБА_5 та його представником - адвокатом, не надано до суду додатку до договору про надання правової допомоги між адвокатом та потерпілим ОСОБА_5 з зазначенням отриманої суми гонорару, переліком виконаних адвокатом робіт та акту виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Таким чином, у зв`язку із тим, що позовна заява ОСОБА_5 в частині стягнення витрат на отримання правової допомоги в сумі 13000 гривень, подана без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, суд повинен залишити позовну заяву в цій частині, без розгляду, роз`яснивши потерпілому, що відповідно до вимог ч.7 ст.128 КПК України, він має право пред`явити вказаний цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 , суд, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) потерпілого, характер немайнової шкоди (його тривалість, можливості відновлення), а також стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, матеріальне становище обвинуваченого.

Таким чином, цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає частковому задоволенню.

Так, суд вважає, що з урахуванням того, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , про що свідчать матеріали кримінального провадження у тому числі висновок судово-медичної експертизи № 2338 від 05.10.2017р., надана потерпілим медична документація тощо, потерпілий ОСОБА_5 переніс фізичний біль, через отримані фізичні травми, тривале лікування, душевні переживання, необхідність проведення лікуванням, що внесло в його життя негативні зміни, порушило його нормальні життєві відносини, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 15000 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненим злочином.

Прокурором цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 4250 ( чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Одеського науково-дослідний інститут судових експертиз затрати, витрачені на залучення експертів у зв`язку з проведенням судвої експертизи технічного стану автомобілю № 564-А від 26.10.2017р., у сумі 889, 83грн.

Стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду, пов`язану з спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у сумі 868 (вісімсот шістдесят вісім) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 завдану моральну шкоду у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Залишити без руху позовну заяву потерпілого щодо відшкодування затрат у сумі 13000 грн. на правову допомогу.

Речові докази по справі: ДВД диск з відеозаписом ДТП, наданим потерпілим ОСОБА_5 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року на автомобіль «ТОЙОТА HILUX», д.н.з. НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

21.10.2019