н/п 1-кс/640/9805/19
"08" серпня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
власника майна - ОСОБА_6 ,
Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився за кермом автомобіля «КАМАЗ 5320» д.н.з. НОМЕР_1 із стовбурами дерев невідомого походження, без відповідних документів.
Також було встановлено, що деревина, яка перевозилась на автомобілі «КАМАЗ 5320» д.н.з. НОМЕР_1 була вирубана підприємством ДП «Слобожанське», згідно лісорубного квитка від 02.07.2019 року в Богодухівському лісництві, під видом санітарної рубки, та в подальшому продана, згідно договору поставки 19/02-1 від 02 січня 2019 року ФОП ОСОБА_6 в особі ОСОБА_6 , що діє на підставі свідоцтва платника ЕП серія НОМЕР_3 від 31.05.2012 року.
Як вказує прокурор, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність перевірити походження деревини та перевірити чи дійсно наявна документація на вилучену деревину, та чи були законні підстави у ДП «Слобожанське» здійснювати вирубку саме цієї деревини, яку було продано ОСОБА_6 , у зв`язку з чим наявна процесуальна необхідність у проведенні слідчих дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона обвинувачення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення.
Адвокат ОСОБА_5 , діючий в інтересах власника майна ОСОБА_6 та ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на наступне.
Так, як зазначив адвокат, як вбачається з поданого клопотання, слідчим не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, що, зокрема, полягає в наступному: не вказано які конкретно ознаки вказують на те, що вилучений автомобіль є речовим доказом вчиненого злочину; в поданому клопотанні обмежився загальними фразами та не вказав які конкретно сліди злочину зберіг на собі вилучений автомобіль; слідчий в поданому клопотанні стверджує, що вилучений автомобіль - є предметом злочину. Однак, відповідно до теорії кримінального права, предмет злочину - це вказана в правовій нормі певна річ матеріального світу з властивостями суспільних відносин, які зазнають або ставляться під загрозу негативних змін внаслідок суспільно небезпечного посягання. Диспозиція статті cт. 246 КК України вказує на те, що предметом злочину є безпосередньо дерево. Автомобіль, в даній ситуації - не знаряддя злочину.
Виходячи з вищенаведеного, на його думку, є всі підстави стверджувати, що клопотання слідчого не є вмотивованим та не містить жодного аргументу, котрий би вказував на доцільність арешту автомобіля. А відтак, це суперечить засадам кримінального судочинства, передбаченого ст..ст. 8-12 КПК України.
Крім того зазначив, що Державне підприємство «Слобожанське», згідно п.1.1. Статуту підприємства, є державним комерційним підприємством, що засновано на державній власності та належить до сфери управління Харківської обласної державної адміністрації. Згідно п.1.4. Статуту Державне підприємство «Слобожанське», є правонаступником Державного сільськогосподарського підприємства «Комунар». Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ, ідентифікаційний код 05460396, основними видами діяльності підприємства є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур, вирощування інших багаторічних культур, допоміжна діяльність у рослинництві, лісництво та інша діяльність у лісовому господарстві, надання допоміжних послуг у лісовому господарстві та інші.
В 2016 році на підставі розпоряджень Харківської ОДА від 01.12.2016р. №№ 555, 556, 557, 558 ДП «Слобожанське» отримано лісові земельні ділянки для ведення лісового господарства загальною площею 1162 га в межах Богодухівського району Харківської області. Враховуючи необхідність впорядкування лісів підприємства та проектування лісогосподарських заходів ДП «Слобожанське» ініціювало проведення лісовпорядних нарад для початку здійснення лісовпорядних робіт, на території загальною площею 1162 га. Таким чином, на ДП «Слобожанське» сформувався відділ, який займається доглядом за земельними ділянками вкритими рослинністю, але само підприємство не є лісогосподарським та не підпорядковується Держлісагенству та міністерству Аграрної політики та продовольства, як державні лісогосподарські підприємства.
У 2017 році, згідно із діючим законодавством України, було розроблено Клопотання щодо приведення існуючого поділу лісів у відповідність до «Порядку поділу лісів на категорії» по ДП «Слобожанське» Харківської області, яке в установленому порядку було погоджено Міністерством екології та природних ресурсів України, Харківською обласною державною адміністрацією, Харківською обласною радою, Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
Таким чином, відповідно до пункту 2 Наказу Державного агентства лісових ресурсів №14 від 15.02.2018 року «Про затвердження матеріалів базового лісовпорядкування по Державному підприємству «Слобожанське», на ДП «Слобожанське» поклали обов,язок забезпечити використання вищезазначених матеріалів для ведення лісового господарства підприємства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.
Всі роботи по відділу, який займається доглядом за лісовими ділянками у 2019р. проводяться відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства по Державному підприємству «Слобожанське», розробленому ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» у 2017р. та погодженому Міністерством екології та природних ресурсів листом № 5/4-15/167-18 від 05.16.2018 та затвердженого Наказом №14 від 15.02.2018р. Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
При цьому, ДП «Слобожанське» не є спеціалізованим лісогосподарським підприємством сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та користується у своїй діяльності загальними правилами ведення господарської діяльності, в тому числі обліку та обігу товарно-матеріальних цінностей про що свідчить також лист Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства від 06.08.2019р. №02.03-11/974.
Вивезення лісоматеріалів здійснюється за спеціалізованою товарно-транспортною накладною ТТН-ліс регламентовано тільки для державних лісогосподарських підприємств, а інші постійні лісокористувачі й надалі користуються типовою формою № 1-ТН, що затверджена наказом Мінтрансу України від 29.12.1995 р. №488/346. Зазначені форми використовуються як для здійснення перевезень в межах підприємства, так і реалізації лісоматеріалів покупцеві. При відпуску лісоматеріалів на додачу до товарно-транспортної накладної додається «Специфікація-накладна на відпуск лісоматеріалів необроблених» (форма ЛГ-25). Вона містить кількісні, якісні і геометричні характеристики лісоматеріалів: сортимент; порода; сорт; довжина; діаметр за ступенями товщини із зазначенням кількості колод і кубічних метрів.
Також зазначив, що у зв`язку з тим, що ДП «Слобожанське» не є лісогосподарським підприємством та не підпорядковується Держлісагенству та міністерству Аграрної політики та продовольства, як державні лісогосподарські підприємства, на підприємство не поширюється дія локальних наказів та інструкцій Держлісагенства та міністерства Аграрної політики та продовольства, тому спеціальні бірки та чипи ДП «Слобожанське» не використовує, тобто у Державного агентства лісових ресурсів не має підстав продавати бирки ДП «Слобожанському» як і будь якому іншому суб`єкту господарювання, яке не є державним лісогосподарським підприємством.
Дана продукція була придбана підприємцем ФОП ОСОБА_6 відповідно до попередньої оплати та належить йому на праві приватної власності. На місці події, де було затримано автомобіль слідчому були надані усі необхідні, згідно чинного законодавства документи.
Відповідно до лісорубного квитка від 02.07.2019 дозволено ДП «Слобожанське» рубати в Богодухівському лісництві в рахунок заходів 2019 року лісовий пояс 1 (а.с. 11-12).
Згідно договору поставки 19/02-1 від 02.01.2019 року ФОП ОСОБА_6 , в особі ОСОБА_6 , що діє на підставі свідоцтва платника ЕП серія НОМЕР_3 від 31.05.2012 року, укладеного між ДП «Слобожанське» (постачальник) та ФОП ОСОБА_6 (покупець), - постачальник зобов`язується передати у власність покупця лісопродукцію, визначену у п.1.2 цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію. Згідно п.1.2 найменування продукції згідно ISO 2036 (а.с. 13-14).
Однак вказаний договір не передбачає кількість лісопродукції, яку постачальник постачальник зобов`язується передати у власність покупця.
05.08.2019 з 19:30 год. по 20:50 год. в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено автомобіль «КАМАЗ 5320» д.н.з. НОМЕР_1 разом з вантажем, а саме 14.457 метрів кубічних деревини (а.с. 15-19).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість викори-стання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 05.08.2019 транспортний засіб та вантаж, які зазначені в клопотанні прокурором, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
При цьому доводи сторони захисту щодо відсутності правових підстав для арешту майна, на даний час вищевказаних висновків не спростовують.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1