В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000056 від 10.03.2019 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , неодруженого, несудимого, офіційно непрацюючого, з середньою освітою,

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ :

10.03.2019, в світлу пору доби, біля 14 год 08 хв, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись лівою смугою руху проїзної частини вул. Млинівської в м. Рівне, зі сторони вул. Соборна в напрямку вул. Біла, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3. та пунктів 10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, поблизу будинку № 25, що по вул. Млинівська, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед виконанням маневру повороту ліворуч з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, чим створив аварійну обстановку, та допустив зіткнення із автомобілем марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті вказаної ДТП пасажир автомобіля марки ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження у результаті яких загинула на місці події, а водій цього ж транспортного засобу ОСОБА_5 , отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР, що вимагає від водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та 10.4, що вимагає від водія, що виконує поворот ліворуч з відповідного крайнього положення на проїздній частині даного напрямку, дати дорогу зустрічним транспортним засобам, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв"язку із скоєнням ДТП та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, як своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням висновків судово-інженерних експертиз від 22.04.19, 06.06.2019 та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся, кваліфікацію злочину не оспорював та підтвердив факт, що дійсно 10.03.2019, в світлу пору доби, біля 14 год 08 хв, керуючи автомобілем марки БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись лівою смугою руху проїзної частини вул. Млинівської в м. Рівне, зі сторони вул. Соборна в напрямку вул. Біла, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3. та пунктів 10.1 і 10.4 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, поблизу будинку № 25, що по вул. Млинівська, проявив неуважність до дорожньої обстановки та зіткнувся з автомобілем марки ВАЗ111730. При цьому вказує, що він має 15 років водійського стажу, був в тверезому стані, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим. Також обвинувачений пояснив, що він страждає тяжкими захворюваннями, а посвідчення водія йому необхідне для утримання себе та батьків, і є єдиним джерелом прибутку. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він 10.03.2019 в світлу пору доби, біля 14 год 08 хв, керував автомобілем марки ВАЗ111730 реєстраційний номер НОМЕР_2 , і рухаючись по вул. Млинівської в м. Рівне, зі сторони вул. Соборна в напрямку вул. Біла зіткнувся з автомобілем марки БМВ 320, під керуванням обвинуваченого. В результаті ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження, а його дружина загинула на місці. Будь-яких претензій до обвинуваченого немає та просить призначити йому міру покарання без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що 10.03.2019 біля 14 год 08 хв. на перехресті вулиць Млинівська та Біла в м. Рівне в результаті ДТП загинула його мама - ОСОБА_10 . Будь-яких претензій до обвинуваченого немає, і просить суд призначити йому міру покарання без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з"явилась, однак подала заяву в якій просить розглянути кримінальне провадження без її участі, з участю її представника - адвоката ОСОБА_8 .

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_7 будь-яких претензій до обвинуваченого немає, і просить призначити йому міру покарання не пов"язану із позбавленням волі.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні висновоку експерта від 22.04.2019 № 3.1-210/19 встановлено :
1. перед початком гальмування швидкість руху автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виходячи із довжини зафіксованих на місці дорожньо-транспортної пригоди слідів гальмування, становила не менше 70,7 - 73,8 км/год;
2. відповідно до наданого на експертизу відеозапису «1_02_М_0700.сІау», швидкість автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 90,9±11,4 км/год;
3. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто перед виконанням маневру повороту ліворуч з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та дати дорогу зустрічним транспортним засобам;
4. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4, п. 12.3, дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, тобто повинен був враховуючи дорожню обстановку рухатися не перевищуючи допустимої, відповідно до вимог ПДР України, швидкості руху, з моменту зміни напрямку руху автомобіля БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 з подальшим виїздом його на зустрічну смугу руху (моменту виникнення небезпеки) повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки;
5. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення;
6. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент виникнення небезпеки для руху, мав технічну можливість, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення при русі з максимально допустимою швидкістю на даній ділянці дороги;

7. в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних дії водія автомобіля ВМW 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху та, з технічної точки зору, є необхідною умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди;

8. в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних дії водія автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не відповідають вимогам п. 12.4, дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості» та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху та, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди;

9. в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних невідповідність дій водія автомобіля БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , вимогам п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху, та невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , вимогам п. 12.4, дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», п. 12.9 б) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, є причиною виникнення даної дорожньо- трансопртної пригоди ( а.к.п. 199-211 т.1 ).

Як слідує з висновку експерта № 3.1-319/19 від 06.06.2019:
1. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто перед виконанням маневру повороту ліворуч з подальшим виїздом на смугу зустрічного руху повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та дати дорогу зустрічним транспортним засобам.
2. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4, п. 12.3 та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, тобто повинен був враховуючи дорожню обстановку рухатися не перевищуючи допустимої, відповідно до вимог ПДР України, швидкості руху, а з моменту зміни напрямку руху автомобілем BMW 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 з подальшим його виїздом на зустрічну смугу руху ( з моменту виникнення небезпеки) повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки.
3. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення при фактичній швидкості руху (79,5-102,3 км/год).
4. в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент виникнення небезпеки для руху, мав технічну можливість, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення при русі з максимально допустимою швидкістю на даній ділянці дороги (40 км/год).
5. відповісти на питання «Чи мав водій автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з моменту виникнення небезпеки для його руху, при русі із допустимою швидкістю 50 км/год?» не представляється можливим (детальніше див. сторінки 12, 13).
6. в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних дії водія автомобіля марки БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху та, з технічної точки зору, є необхідною умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у причинному зв`язку і виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
7. в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних дії водія автомобіля ВАЗ 111730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не відповідають вимогам п. 12.4 та 12.9 б) Правил дорложнього руху, при чому невідповідність дій ОСОБА_5 вимогам п. 12.9 б) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв"язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди ( а.к.п. 52-59 т. 2 ).
Під час підготовчого судового засідання потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред"явили позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Однак під час судового розгляду потерпілі подали заяву від 04.12.2019 про відмову від позову, яку підтримали в судовому засіданні, та повідомили, що будь-яких претензій до обвинуваченого, в тому числі майного і немайнового характеру немають. У заяві також зазначили, що потерпілим відомо наслідки закриття провадження, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України та просили суд прийняти відмову від позову.

Суд вважає, що підстав для не прийняття відмови потерпілих від позову не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до переконання про необхідність прийняття відмови потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від позову до обвинуваченого ОСОБА_3 та закриття провадження у справі за п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Судові витрати на залучення експертів становлять 16340,64 грн.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 13.03.2019 накладено арешт на автомобіль марки БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передано на зберігання на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України " Інформ-Ресурси", що за адресою м. Рівне, вул. Київська, 101-ж.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 13.03.2019 накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 111730 реєстраційний номер НОМЕР_2 та передано на зберігання на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України " Інформ-Ресурси", що за адресою м. Рівне, вул. Київська, 101-ж.
Автомобілі марки БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 111730 реєстраційний номер НОМЕР_2 у відповідності до ухвал Рівненського міського суду від 13.03.2019 зберігаються на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України " Інформ-Ресурси", що за адресою м. Рівне, вул. Київська, 101-ж.
Постановою слідчого від 12.03.2019 визнано оптичний диск на якому записаний відеозапис із зображенням обставин виникнення ДТП від 10.03.2019 речовими доказом та залишений на зберігання при матеріалах кримінального провадження ( а.к.п. 119 т. 1).
Таким чином, за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, воно містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і останній у його вчиненні винен.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих збитків.

Крім того, суд у відповідності до ч. 2 ст. 66 КК України визнає пом"якшуючою обставиною вчинення необережного злочину вперше.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів та являється необережним злочином.

Що стосується особи обвинуваченого то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, до вчинення злочину займався суспільно корисною працею, страждає тяжкими захворюваннями, має на утриманні батьків похилого віку. Крім того, останній раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як слідує з п. 3 даної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину його обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчиненого групою осіб і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2016 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також у справі «Ізмайлов проти Росії» п. 38 рішення від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування того чи іншого покарання.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин суд не встановив, то суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємої статті Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі, однак з відстрочкою покарання, з іспитовим строком, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд враховує позицію потерпілих, які просять не позбавляти обвинуваченого волі.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості злочину, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи. За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположених свобод» 1950 року.

Згідно п.20 Постанови ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"- при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до п. 21 даної Постанови - у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Таким чином, суд вважає не позбавляти ОСОБА_3 права керувати транспортним засобом враховуючи те, що останній має 15 років водійського стажу, автомобіль необхідний для побутових цілей, оскільки він займається супільно-корисливою працею і посвідчення водія необхідне для для утримання себе та батьків, і є єдиним джерелом прибутку. Крім того суд враховує самі обставини дорожньо-транспортної пригоди. Як свідчать матеріали кримінального провадження, керований останнім автомобіль був у технічно справному стані. У ході досудового слідства та у судовому засіданні не було виявлено обставин, які б підтверджували наявність у цьому автомобілі таких несправностей, за яких згідно з відповідними правилами була б заборонена його експлуатація.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 " Про практику призначення судами кримінального покарання" - судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування лише основного покарання. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, терміном на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов"язки періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; попросити публічно або в іншій формі вибачення у потерпілих.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 починається з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 16340,64 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду від 13.03.2019 на автомобілі марки БМВ 320, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 111730 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігаються на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів РФ ДП МВС України " Інформ-Ресурси", що за адресою м. Рівне, вул. Київська, 101-ж та повернути їх ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Речовий доказ - оптичний диск на якому записаний відеозапис із зображенням обставин виникнення ДТП від 10.03.2019 залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілими, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1