Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/168/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2019м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Красилові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 21.12.2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого слюсарем « МАН ХУМЕНС» раніше не судимого, обвинувачується за ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року близько 23.00 год. в с.Печеське по вул.Миру, Красилівського району, поблизу сільського будинку культури, на грунті існуючих неприязних відносин з ОСОБА_5 , які викликані тим, що останній, на думку ОСОБА_4 чіплявся до його дівчини, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 21.12.2018 року близько 23.00 год. в с.Печеське по вул.Миру, Красилівського району, поблизу сільського будинку культури, діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно наніс останньому два удари кулаком правої руки по обличчю, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді відкритого двобічного перелому нижньої щелепи, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та дав суду показання, що дійсно 21 грудня 2018 року близько 23 години він біля клубу с. Печеське Красилівського району наніс потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком в обличчя, один раз промахнувся, а другий раз попав йому в щелепу після чого ОСОБА_5 пішов додому. Витрати на лікуваня він йому повністю відшкодував, також визнає позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. Просить врахувати його щире каятя і не карати суворо, а також не допитувати свідків, оскільки він повністю визнає свою вину.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст доказів щодо обставин правопорушення, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України ухвалив недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежитися лише допитом обвинуваченого та потерпілого, та доказів, що характеризують обвинуваченого

Вина обвинуваченого у скоєному стверджується також поясненнями потерпілого

ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтвердив, що 21 грудня 2018 року біля 23 години обвинувачений завдав йому два удари в щелепу, спричинивши її перелом внаслідок чого він лікувався в Хмельницькій обласній лікарні, він не міг їсти здорову їжу, втратив вагу, був порушений його нормальний ритм життя , він займався з тренером щоб відновити свій попередній стан здоров`я, тому просить стягнути з обвинуваченого завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. При призначенні ОСОБА_4 покарання погоджується з думкою прокурора.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 що виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює , на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував витрати потерпілого на лікування, визнає заявлені моральні збитки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КК України.

Разом із тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставин, за яких він був вчинений, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також того, що покарання має на меті не лише кару, а передусім виправлення особи, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК Українита з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 76 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов потерпілого підлягає ззадовленню, а заявлені вимоги прокурора залишенню без задоволення, оскільки обвинуваченим повністю відшкодовані витрати на лікуваня потерпілого в лікарні.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покараня , якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та покласти на нього відповідно до вимог ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_4 в інтересах Хмельницької обласної ради залишити без задоволення.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1