Справа № 559/2368/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження №0000841 по обвинуваченню

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України

та угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 02 червня 2019, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу господарства , що по вул. Колгоспна, 1, у с. Турковичі, Дубенського району, Рівненської області почув як його кликав ОСОБА_6 , який в той час перебував на території господарства. В подальшому, коли ОСОБА_4 зайшов на територію вище вказаного господарства, то побачив на землі труп ОСОБА_7 , який проживав у даному господарстві. З цього моменту ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він був свідком вчинення особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства, діючи умисно, приховав вчинений злочин, не повідомивши про це компетентні органи, доки у вчиненні вказаного злочину 25.06.2019, не зізнався ОСОБА_6

24 жовтня 2019 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому, яку обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 396 КК України, а саме у виді обмеження волі строком на один рік. Згідно зі ст. 75, 76 КК України узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаці ї, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних

проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, в обсязі обвинувачення та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнаючи винність у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 396 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
З урахуванням доведеності вини у вчиненному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 396 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочину, крім того, обвинуваченим надано згоду на укладення угоди з прокурором у кримінальному провадженні про визнання винуватості, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і обранні основного покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а cаме у виді обмеження волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному проваджненні відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
На підставівикладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000841, укладену між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем фактичного проживання чи реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим,, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя :