БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1721/19
Провадження № 1-кс/497/490/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.19 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2019 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , яка здійснює процесуальне керівництво, про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000377 від 13.11.2019 року за ознаками кримінального злочину.
З поданого клопотання вбачається, що СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по даному кримінальному провадженню за первинною правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.249 КК України.
За місцем вчинення злочину, органом досудового розслідування проведено первинний огляд місця події, за результатами якого вилучено:

-автомобіль марки «ЗАЗ» модель «1105», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », червоного кольору, належний ОСОБА_4 ;

-гумовий човен виробництва «BARK» в комплектації з двома веслами, належний ОСОБА_4 ;

-ліскові сіті у кількості 20 одиниць;

-рибу роду «окунь» у кількості 325 штук;

-рибу роду «краснопірка» у кількості 88 штук;

-рибу роду «щука» у кількості 6 штук;

-рибу роду «судак» у кількості 2 штук;

-раків у кількості 12 штук.

Враховуючи, що вилучені ліскові сіті відносяться до сіткоснастевих матеріалів, використання яких згідно до інструкції про порядок «Правил любительського і любительського рибальства», визнається забороненим знаряддям, являються знаряддям вчинення злочину, органом досудового розслідування, у порядку ст.98 КПК України вказане майно, майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №000377.

Водні живі ресурси, незаконно добуті в озері Ялпуг, являються предметом злочину, та у порядку ст. 98 КПК України визнані речовим доказом по кримінальному провадженню.

Вилучені незаконно здобуті водні ресурси, піддаються швидкому псуванню у зв`язку з чим на підставі ст.100 КПК України, для забезпечення належного зберігання, вони в повному обсязі передані провідному державному інспектору Одеського рибиохоронюваного патруля ОСОБА_6 , про що мається відповідна відмітка в проколі огляду місця події (а.с.21-23).

В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання та зазначила, що в клопотанні викладені всі обставини та підстави, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, наполягав на його задоволенні.
Слідчий стверджувала, що вилучені предмети та речі, мають значення речових доказів, мають сліди та в сукупності створюють певну слідову картину, що має значення для встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та потребують спеціальних експертних досліджень, з метою запобігання їх знищенню та пошкодженню, а також для забезпечення їх збереження. Також слідчий підтвердила, що не зверталася до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку та визнання його правомірним.
Відповідно до ст. 249 КК України вважає доцільним, накласти арешт на вилученні: -гумовий човен виробництва «BARK» в комплектації з двома веслами, належний ОСОБА_4 ; - ліскові сіті у кількості 20 одиниць; рибу, раки

Прокурор в судове засідання не прибув.
Власник майна ОСОБА_4 категорично заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Стверджував, що дійсно зі своїм товаришем вийшов в ночі з 12.11 на 13.11.2019 року на воду на озеро Ялпуг, де раніше ними була поставлена одна сітка, маючи намір виловити декілька рибин, аби зварити уху. Забравши сітку з води, вони залишили човен у заростях комишу, та направилися до машини, яка стояла на березі озера. Однак, несподівано на них накинулися здоровенні чоловіки, почали бити, кричати, положили на землю лицем до низу, та зв`язали руки за спиною. Вимагали аби ми вони зізнавалися у в браконьєрстві. Після приїзду поліцейських їх підняли, та ці чоловіки представилися водною поліцією, і стверджували, що усі сіті і риба належить нам, проте це не наші були сітки і риба. Він підписував усе, що давав слідчий не читаючи, побоюючись за своє життя. На наступний день він подав заяву до ВП про вчинений відносно нього злочин, та звернувся до експерта для зняття побоїв.
Крім цього, звертав увагу, що слідчий обстежував його машину без судового рішення, вилучив машину, човен також без ухвали суду, та не повертає.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, доводи викладені в клопотанні, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення ініціатора клопотання з приводу обставини та підстав наведених в клопотанні, пояснення власника майна, слідчий суддя дійшов висновку на підставі наступного.
13.11.2019 року о 00:16 годині надійшло повідомлення до служби 102 від інспектора взводу № 1 роти №6 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_7 про те, що 12.11.2019 року о 00:13 годині за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Виноградівка, на озері Ялпуг виявлений ОСОБА_8 який займався незаконним рибним промислом про що було складено рапорт та здійснено реєстрацію в ЖЄО (а.с.5).
Надалі, 13 листопада 2019 року вказані відомості були внесені в ЄРДР за №0000377 за первиною правовою кваліфікацією передбаченою ч.1 ст.249 КК України, та СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування.
Слідчим проведено огляд місцевості на березі озера Ялпуг за селом Виноградівка в сторону с.Владичень Болградського району Одеської області, де на місці знаходилися громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

На думку слідчого, ці особи за попередньою спільною змовою із використанням гумового човна марки «BARK», належного ОСОБА_4 , вийшли на воду озера Ялпуг за межами с. Виноградівка Болградського району, де без відповідного дозволу, з метою незаконного вилову в риби та інших об`єктів водної фауни з їх природного середовища, закинули у воду ліскові сіті, у кількості 20 штук.

За місцем вчинення злочину, 13.11.2019 року та за наслідками проведеного огляду слідчим вилучено:

-автомобіль марки «ЗАЗ» модель «1105», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », червоного кольору, належний ОСОБА_4 ;

-гумовий човен виробництва «BARK» в комплектації з двома веслами, належний ОСОБА_4 ;

-ліскові сіті у кількості 20 одиниць;

-рибу роду «окунь» у кількості 325 штук;

-рибу роду «краснопірка» у кількості 88 штук;

-рибу роду «щука» у кількості 6 штук;

-рибу роду «судак» у кількості 2 штук;

-раків у кількості 12 штук.

На підставі акту приймання-передачі швидкопсувного майна вилученого за фактами порушень рибоохоронного законодавства № 143 від 13.11.2019 року Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області передало, а ТОВ «КЛЕСТ», в особі директора ОСОБА_9 прийняло, на зберігання швидкопсувне майно вилучене за фактами порушень законодавства у галузі охорони і використання водних біоресурсів а саме: рибу роду «окунь» у кількості 325 штук; рибу роду «краснопірка» у кількості 88 штук; рибу роду «щука» у кількості 6 штук; рибу роду «судак» у кількості 2 штук; раків у кількості 12 штук.

Постановою слідчого від 13.11.2019 року гумовий човен виробництва «BARK» в комплектації з двома веслами, належний ОСОБА_4 ; - ліскові сіті у кількості 20 одиниць; рибу, раки визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, тоді як автомобіль марки ВАЗ моделі «1105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, що був вилучений при огляді повернуто особі у якої він був вилучений ОСОБА_4 .

Однак на час розгляду цього клопотання слідчий підтвердила, що автомобіль знаходиться на території Болградського ВП, та не повернутий власнику.

Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 зазначеної ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, відповідно до вимого ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, в тому числі, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Разом із тим, положення ч. 2 ст. 237 КПК України встановлюють, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Під іншим володінням особи, згідно з ч.2 ст.233 КПК України, розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

В свою чергу, приписи ч. 1 ст. 233 КПК України передбачають, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У виняткових випадках, відповідно до ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Проте, всупереч вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, огляд місця події, був проведений 13.11.2019 року без наявності ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення такого обшуку та в подальшому орган досудового розслідування не звернувся до слідчого судді із клопотанням про легалізацію такого огляду.
Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про здійснення працівниками поліції слідчої дії, зокрема, огляду автомобіля, гумового човна із порушенням встановлених ч.2 ст. 234 та ч. 3 ст. 233 КПК України вимог.

Водночас, незважаючи на зазначені обставини, орган досудового розслідування, не узаконивши належним чином проведений 13.11.2019 року без ухвали слідчого судді огляд місця події, 14.11.2019 року звернувся до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Аналіз змісту клопотання слідчого, та встановлені обставини під час розгляду цього клопотання показали, що у зазначеному процесуальному документі не дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону.
А відтак, докази здобуті у порушення вимог процесуального закону не можуть бути у подальшому визнані допустимими та належними (доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України». Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини. На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Аналогічний висновок зробив Верховний суд в постанові від 07.06.2018 року у справі №740/5066/15-к, а саме: «проведений органами досудового розслідування 01.10.2015 року огляд місця події фактично є обшуком … Оскільки з зазначеним клопотанням до слідчого судді прокурор, слідчий не звертались, тому згідно ч.3 ст.233 КПК України встановлені внаслідок такої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень».

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, ґрунтується, в першу чергу, на результатах огляду місця події від 13.11.2019 р., який був проведений із порушенням діючих норм кримінального процесуального закону у зв`язку із відсутністю ухвали слідчого судді про дозвіл на його проведення, що об`єктивно свідчить про очевидну недопустимість зазначеного доказу у зв`язку із його отриманням із порушенням вимог закону та прав й основоположних свобод людини та відсутність, як наслідок, правової підстави для накладення арешту на вилучене в результаті проведення такого огляду майно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 214, 223, 227, 233, 234, 236, 370 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити в повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст судового рішення оголошено 18.11.2019 року о 08:30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1