Справа № 206/4639/19
1-кп/206/328/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000020 від 26.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296, ч. 1 ст. 122 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
"19" серпня 2019 р. до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000020 від 26.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296, ч. 1 ст. 122 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником-адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Окрім того, зазначив що було порушено ст. 293 КПК України, а саме копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, не було вручено обвинуваченому та йому, в якості захисника-адвоката. Стосовно заявленого клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу його підзахисному у вигляді домашнього арешту, зазначив, що підстав для застосування запобіжного заходу не має, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, просив у задоволені клопотанні відмовити та надав до суду письмові заперечення.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, разом з тим зазначив, що має намір подати цивільний позов до потерпілого про відшкодування завданої йому кримінальним правопорушенням шкоди. Клопотання прокурорів про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , підтримав та просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 , щодо повернення обвинувального акту у підготовчому судовому засіданні, зазначив, що підтримає клопотання захисника-адвоката, просив його задовольнити, також просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурори в підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 . В обґрунтування своєї позиції зазначили, що ОСОБА_3 , було викликано до прокуратури для вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування 16.08.2019 року о 11:00 годин за викликом не з`явився з метою вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню в присутності двох понятих був здійснений виїзд за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , та його місцем роботи за адресою: АДРЕСА_2 , що було зафіксовано на відеокамеру. За місцем проживання та за місцем роботи останнього виявлено не було, про що було складено відповідний акт, якій долучено до матеріалів справи. Окрім того, обвинуваченому надсилався вказаний обвинувальний акт «Новою поштою», про що свідчить копія квитанції. Разом з тим, заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , в обґрунтування вказаного клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт з доданим до нього реєстром досудового розслідування та клопотанням про обрання запобіжного заходу, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1, 2 ст. 8 КПК України).
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проте, стороною обвинувачення даних вимог в повній мірі дотримано не було.
Відповідно до ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Як вбачається з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, в ньому відсутня розписка обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника-адвоката ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, натомість в матеріалах справи міститься акт щодо вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, відповідно до якого вбачається, що обвинувальний акт останньому не було вручено з підстав відсутності останнього за місцем проживання та роботи, в подальшому вказаний обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування було направлено ОСОБА_3 «Новою Поштою».
В підготовчому судовому засіданні стороною обвинувачення, надано експрес-накладної «Новова Пошта» № 9490 від 16.08.2019 про відправлення обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_3 , однак суд не приймає її до уваги з тих підстав, що, з копії вказаної експрес-накладної встановлено, що було направлено документи, які в свою чергу були вручені, ОСОБА_3 , проте не зазначено жодних відомостей які саме документи було направлено та дата отримання останнім вказаних документів. Вказана обставина не може підтвердженням того, що останнім було дійсно отримано обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.
Разом з тим, ст. 139 КПК України, передбачено, що якщо підозрюваний, щодо якого здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.
Частиною другою вказаної статті визначено, що у випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.
Стороною обвинувачення не надано будь-яких відомостей, підтверджуючих виконання вимог зазначеної статті відносно ОСОБА_3 .
Таким чином обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений до суду без розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та захисника, оскільки копія обвинувального акту, всупереч вимогам вказаної статті, не була надана обвинуваченому ОСОБА_3 та останнім і його захисником не отримувалася, чим було порушено право обвинуваченого на захист.
Крім того, в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вірно зазначені анкетні відомості обвинуваченого, а саме його місце реєстрації за адресою АДРЕСА_3 , оскільки як зазначено в паспорті, виданого на ім`я ОСОБА_3 , останній знятий з обліку реєстрації за вказаною адресою, 10.02.2015 року.
Окрім того, в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди не завдано, однак в підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що має намір подати цивільний позов до потерпілого про відшкодування завданої йому кримінальним правопорушенням шкоди, що не відповідає обставинам вказаним в обвинувальному акті. Наведені порушення є істотними, такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі отриманого обвинувального акту та здійсненню визначеної КПК України процедури судового розгляду, дотриманню загальних засад судочинства, передбачених ст.7 КПК України, та їх неможливо усунути під час підготовчого судового засідання.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Таким чином, вказані вище недоліки органу досудового слідства, порушують право обвинуваченого, передбачене ч. 1 та ч. 4 ст. 21 КПК України, з диспозиції якої вбачається, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону та здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Таким чином, стороною обвинувачення було порушено не лише вимоги ст.293 КПК України, а й фактично право на захист обвинуваченого ОСОБА_3 , які, як на тому наголошує в своєму рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини» п. 47, має право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення, щоб мати можливість підготуватися до захисту, що є важливою гарантією забезпечення реалізації особою права на справедливий судовий розгляд, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наведених вище підстав. Щодо інших підстав, на які посилається сторона захисту у клопотанні про повернення обвинувального акту, суд не приймає їх до уваги, оскільки вони носять суто формальний характер.
Разом з тим суд щодо заявленого клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 181, 194, 200 КПК України, міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній з`являється до суду, також як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту слідчі дії на досудовому розслідуванні були проведенні за участю ОСОБА_3 , на досудовому розслідування до останнього жодний із запобіжних заходів не було застосовано. Щодо твердження сторони обвинувачення, про ту обставину, що ОСОБА_3 не працевлаштований, суд не приймає її до уваги, оскільки вона спростовується актом від 16.08.2019 наданим стороною обвинувачення, який міститься в матеріалах справи, щодо вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, з якого вбачається, що ОСОБА_3 працевлаштований. Враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: постійне місця роботи ОСОБА_3 , відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, відсутність факту ухилення від явки до суду та не надання прокурором належних доказів на підтвердження необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7,290,293, 331,177,178,181,314 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000020 від 26.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296, ч. 1 ст. 122 КК України, прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області для усунення вказаних недоліків.
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1