УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/30014/14-к

Провадження №: 1-р/755/33/19

"11" листопада 2019 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретарки судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019, якою його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж місцевого суду від 06.03.2015 у кримінальному провадженні № 00007161 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, повернуто заявнику, установив :
ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, у порядку ст. 380 КПК України, із заявою про роз`яснення ухвали від 15.10.2019, якою його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж місцевого суду від 06.03.2015 у кримінальному провадженні № 00007161 відносно ОСОБА_3 , яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, повернуто заявнику у порядку п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, з огляду на наявність, на думку автора звернення, на те передумов регламентованих ст. 380 наведеного Кодексу.

Так, зокрема, заявник просить роз`яснити ухвалу суду в її мотивувальній частині, а саме надати відповіді на питання:
? чому не було ураховано вимоги звернення про витребувнаня доказів ?;
? чому алгоритм обрахування строків звернення регламентований ч. 1 ст. 461 КПК здійснюється без урахування положень частини четвертої цієї ж статті Кодексу ?;
? чому заяву було повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК без застосування до неї положень пункту першого указаної частини наведеної статті відповідного Кодексу ?;

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув, однак відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви, з огляду на, що на, суд уважає за можливе здійснити розгляд провадження у відсутність сторін та проаналізувавши доводи викладені у заяві та дослідивши матеріали додані до заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

При роз`ясненні судового рішення, більш повно і зрозуміло здійснюється виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносяться зміни до рішення по суті і не розглядаються ті питання, які не були предметом судового розгляду.

Підстави для роз`яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту (див. постанову ВП ВС від 14.06.2018 у справі № 800/507/17).

Однак, за заявою про роз`яснення судового рішення суд не може змінювати змісту постановленого ним рішення, сама суть роз`яснення рішення суду полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на питання щодо його правомірності чи законності, він лише повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє їх можливості його реалізації.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо. Якщо заявником порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У цій ситуації, перше питання заявника не грунтується на нормах Глави 34КПК, яка визначає порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, адже п. 5-1 ч. 2 ст. 462 наведеного Кодексу встановлює єдину можливість для заявлення вимоги про витребування лише копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, відповідно і суд, з огляду на норми ст. 26 наведеного Кодексу, не може вирішути питання, що не віднесені до його повноважень цим Кодексом, на етапі перевірки заяви на відповідність вимогам ст.ст. 459-464 КПК, а тому підтвердження власних вимог ОСОБА_3 повинен обґрунтувати доказами долученими до заяви самостійно, тим паче, що письмовий звіт із поясненнями прокуратури чому прокурор учинив у справі так, а не інакше, не може уважатися доказом доведеності нововиявлених обставин, навіть, у разі його гіпотетичного витребування.

Друге питання не грунтується на положеннях ст. 461 КПК, яка указує, що учасники кримінального провадження мають право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК протягом трьох місяців після того, як дізналися або могли дізнатися про ці обставини, а частинами 2, 3 та 4 ст. 461 КПК передбачено строки саме перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а не строк звернення із заявою про такий перегляд (див. ухвалу ВССУ від 08.04.2014 у справі № 5-892м14). Відповідно строки звернення для заявника та строки перегляду для суду у межах такої заяви не є тотожними процесуальними строками, у розрізі ст.ст. 113, 114, 461 КПК.

Третє питання не грунтується на нормах ч. 3 ст. 464 ч. 3 ст. 429 КПК в їх системному зв`язку указують, що частина 3 статті 429 наведеного Кодексу містить у собі три самостійні та рівнозначні одна одній підстави для повернення касаційної скарги, а саме: 1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу; 3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. Застосування пунктів 2 та 3 указаної статті Кодексу не залежить від пункту 1 при їх наявності. Відповідно подання скарги особою, яка не має права подавати касаційну скаргу, не є недоліком в розумінні ст. 427 та ч. 1 ст. 429 КПК. Подання касаційної скарги такою особою є самостійною підставою для прийняття рішення про повернення касаційної скарги та доданих до неї документів без розгляду (ст. 425 КПК). Подання касаційної скарги після закінчення строку касаційного оскарження без порушення питання про поновлення цього строку є самостійною підставою для прийняття рішення про повернення касаційної скарги та доданих до неї документів без розгляду (ст. 426 КПК).

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши заяву про роз`яснення судових рішень через призму зазначених заявних відомостей щодо того, що саме в них є йому незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію даних судових рішень, не вбачає підстав для задоволення цієї заяви заявника, оскільки її доводи зводяться до необхідності роз`яснення мотивів прийняття рішення у питанні оцінки наданих заявником доказів через призму поняття нововиявлених обставин.

У той час, як дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається (див. постанову ВП ВС від 03.04.2018 у справі № 820/5586/16).

Відповідно доводи заявника про неправильне застосування закону України, як-то: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, не можуть бути предметом аналізу, у порядку ст. 380 КПК.

Як і доводи заявника про невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження.

Тим паче, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення (див. ухвалу Верховного Суду України від 13 липня 2016 року у справі № 21-452іп16).

Роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання (див. ухвалу ВП ВС від 08.08.2019 у справі № 202/4467/14-к).

Так, для прикладу, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.08.2019 у справі № 202/4467/14-к, визначаючись у доречності роз`яснення рішення в контексті його правильного виконання указала, що ухвала Великої Палати від 18 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження не потребує залучення до її виконання будь-яких суб`єктів, оскільки її виконання фактично співпадає з моментом прийняття рішення самим судом. Реалізація і виконання рішення здійснюються судом. Відповідно і в цьому випадку ухвала Великої Палати від 18 червня 2019 року вже виконана і не потребує залучення для її виконання заявника чи його захисника.

У цій справі (№ 755/30014/14-к), ухвала суду від 15 жовтня 2019 року про повернення заявипро перегляд за нововиявленими обставинами вироку від 06.03.2015 у кримінальному провадженні № 00007161 відносно ОСОБА_3 , яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, заявнику у порядку п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК також не потребує залучення до її виконання будь-яких суб`єктів, оскільки її виконання фактично співпадає з моментом прийняття рішення самим судом. Реалізація і виконання рішення здійснюються судом. В цьому випадку ухвала від 15 жовтня 2019 року вже виконана і не потребує залучення для її виконання заявника.

Відповідно відсутня значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення, що, відповідно, унеможливлює і саме роз`яснення судового рішення.

За таких обставини суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, 376, 380 КПК України, суд постановив :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.10.2019, якою його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього ж місцевого суду від 06.03.2015 у кримінальному провадженні № 00007161 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, повернуто заявнику, відмовити.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Копія ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати особі, що звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

С у д д я : О. Бірса