У Х В А Л А
22 липня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Прокурор звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження 23 січня 2019 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Проте 13 лютого 2019 року слідчим у зв`язку з переховуванням підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від органів слідства, прийнято рішення про зупинення досудового розслідування та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 оголошено в розшук.
02 листопада 2018 року ОСОБА_8 було змінено прізвище з Закалюжної на ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 02 листопада 2018 року.
Колегія суддів вважає, що таке судове рішення не в повній мірі відповідає вимогам закону.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 11 квітня 2018 року до ЄРДР внесені відомості про вчинення особами, зокрема ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а 23 січня 2019 року слідчим було складено повідомлення про підозру у вчиненні нею даного злочину.
Вирішуючи питання про обґрунтованість клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя повинен був встановити, чи дійсно з моменту внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру закінчилися строки досудового розслідування, встановлені ч. 1 ст. 119 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчим суддею всебічно та повно досліджені ці обставини, що знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні. Шляхом співставлення відповідних норм кримінального процесуального закону з вчиненням слідчим процесуальних дій та прийняттям ним процесуальних рішень слідчий суддя дійшов висновку про те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 належним чином про підозру не повідомлено, а строки досудового розслідування, передбачені ч. 1 ст. 219 КПК України закінчилися.
З таким висновком погоджується колегія суддів.
За класифікацією злочинів, визначеною положеннями ст. 12 КК України злочин, про вчинення якого ОСОБА_7 складено підозру віднесено до невеликої тяжкості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості становить дванадцять місяців.
В той же час, досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі розшуку підозрюваного.
За приписами ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення.
Так, під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що до складеного слідчим повідомлення ОСОБА_7 про підозру прикріплений фіскальний чек про направлення їй кореспонденції. Саме наявністю даного чеку апелянт обґрунтовує належне повідомлення ОСОБА_7 про підозру.
Проте такі доводи прокурора є непереконливими, оскільки законом чітко регламентовано, в який спосіб особі повідомляється про підозру. Матеріали кримінального провадження не містять даних а ні про на правлення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру, ані саме головне даних про його отримання ОСОБА_7 .
Такі дані не надані прокурором під час розгляду провадження судом апеляційної інстанції.
За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду про неналежне повідомлення ОСОБА_7 про підозру є вірним.
Крім того, такий висновок підтверджується рішеннями слідчих суддів, які здійснювали судовий контроль в даному кримінальному провадженні.
Так, ухвалою слідчого судді Києво-Святошиснького районного суду Київської області від 14 лютого 2019 було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про затримання з метою приводу ОСОБА_7 та про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що в матеріалах клопотання відсутні данні про отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 23 січня 2019 року.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді стосовно обставин належного повідомлення ОСОБА_7 про підозру та обчислення строку досудового розслідування є вірними, рішення в цій частині є вмотивованим.
В тої же час, колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про закриття кримінального провадження вийшов за межі поставлених перед ним питань, чим фактично не дотримався одного з принципів загальних засад кримінального провадження, а саме принципу диспозитивності, відповідно до якого слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами і віднесені до його повноважень, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, до ЄРДР були внесені відомості про вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України не тільки ОСОБА_7 , але й іншою особою.
В той же час, на розгляд до слідчого судді надійшло клопотання про закриття кримінального провадження від захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 . За таких обставин слідчий суддя повинен був перевірити його обґрунтованість лише щодо обставин, які стосуються ОСОБА_7 . Проте слідчий суддя в своїй ухвалі дав оцінку діям слідчого щодо належного повідомлення іншої особи про підозру та прийняв рішення про закриття кримінального провадження фактично стосовно двох осіб.
З огляду на істотні порушення кримінального процесуального закону, в цій частині ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3