Справа№751/5076/19
Провадження №1-в/751/262/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Чернігівської виправної колонії №44 ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Чернігова клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від покарання,-

ВСТАНОВИВ :

19.07.2019 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 , яка відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області №44, про умовно дострокове звільнення від покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_5 своє клопотання підтримала, просила задовольнити.

Захисник у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

У судовому засіданні представник Чернігівської виправної колонії №44 заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Вважає, що на даний час засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Заслухавши засуджену, захисника, представника Чернігівської виправної колонії №44, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Так, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2017 року ОСОБА_5 засуджена за ст. 309 ч. 2, ст..71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з особової справи, засуджена відбуває покарання з 17.01.2018 року, кінець строку 17.04.2020 року.

По прибуттю до установи не була працевлаштована, так як є особою з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно до характеристики адміністрації Чернігівської виправної колонії № 44 ОСОБА_5 відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою не довела свого виправлення. На протязі відбування покарання в установі характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, не проявляє ініціативи у проведенні культурно-масових та виховних заходів, які проводяться в установі та відділенні. Враховуючи те, що засуджена має восьму судимість, звільнялась з відстрочкою виконання вироку, умовно-достроково, двічі з іспитовим строком, але належних висновків для себе не зробила та знову скоїла новий злочин, що свідчить про небажання засудженої вести правослухняний спосіб життя. У адміністрації установи немає впевненості у її подальшій правослухняній поведінці, тому вважають, що не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Згідно психологічної характеристики на засуджену ОСОБА_5 від 25.07.2019 року, засуджена провину у скоєному злочині визнає, але у власних прорахунках може звинувачувати оточуючих. На даний час у неї середній рівень суб`єктивного контролю за власними вчинками та поведінкою. На даний час вона не достатньо готова до самокерованої право слухняно поведінки. Засудженій потрібна подальша корекція поведінки.

Однак відповідно особової справи засудженої, остання є особою з інвалідністю ІІ групи, непрацездатною, але виконує безоплатні роботи по благоустрою місць позбавлення волі. Крім того, із засудженою проводилась бесіда профілактичного характеру, але стягнень ОСОБА_5 не має.

При вирішенні заявленого клопотання, суд враховує також стан здоров`я засудженої, але не вважає його визначальним при вирішенні питання про застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України, застосування якої не ставиться в залежність від стану здоров`я засудженої особи.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджена ОСОБА_5 , відбувши більше половини строку покарання довела своє виправлення, а відтак до неї може бути застосована пільга, передбачена ст. 81 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від покарання - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11.10.2017 року, звільнити умовно-достроково на 7 (сім) місяців 25 днів.

Роз`яснити засудженій зміст ч. 4 ст. 81 КК України, що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1