Справа № 308/8773/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обєднане кримінальне провадження № 308/8773/17, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001798 від 10.07.2017 р. та за № 0001099 від 06.08.2017 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ужгородського району, с. Оноківці, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
09 липня 2017 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , у якій тимчасово проживав ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, викрав мобільний телефон марки Apple iPhone 5 S IMEI: НОМЕР_1 , FCC ID: BCG-E2642A, IC: 579C-E2642B, чорного кольору в прозорому силіконовому чохлі, вартістю 5516 грн. 50 коп. , який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5516 грн. 50 коп.
Крім цього, 02 серпня 2017 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи біля магазину «АВС», що знаходиться за адресою с. Оноківці, вул. Головна, 64,діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, з метою заволодіння чужим майном ,викрав велосипед марки «Prodigy» вартістю 8245,00 грн., що належить ОСОБА_8 , сів на викрадений велосипед та поїхав у напрямку м. Ужгород, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 8245,00 грн.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. По суті фактичних обставин справи пояснив, що влітку 2017 року , точної дати не пам`ятає, близько 02 год. 00 хв. він зайшов через відчинені двері в кімнату за адресою АДРЕСА_3 , з приміщення якої вкрав мобільний телефон марки Apple iPhone 5 S, чорного кольору, який згодом повернув потерпілому. 02 серпня 2017 року близько 02 год. 00 хв. він проходячи повз магазину «АВС», в с. Оноківці по вул. Головна помітив велосипед, який викрав та сів на нього і поїхав з місця події. Вказав, що щиро кається у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву відповідно до якої зазначив, що покази дані ним на досудовому слідстві підтримує в повному обсязі, моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має, та просить суд розглядати дане кримінальне провадження без його участі.
Потерпілий ОСОБА_8 подав до суду заяву відповідно до якої просив суд розглядати дане кримінальне провадження без його участі.
Враховуючи, що потерпілі не були свідками вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за їх відсутності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинено умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не судимий, на обліку в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
При призначенні покарання суд враховує вирок Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2019 р. яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільного від відбування призначеного покарання, строком один рік та призначає покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 01 березня 2019 року.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покаранняу вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 01 березня 2019 року, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_3 остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 5 ( п`ять ) місяців.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

-Мобільний телефон марки Apple iPhone 5 S , чорного кольору залишити у розпорядженні ОСОБА_7 як власника.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 1560,39 гривень за проведення судових експертиз .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1