КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року,

за участі: прокурора представника ТОВ «Санган» - адвоката Представника ТОВ «Віра-А» - адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0011700 від 02 вересня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI), загальною площею 4445,7 м2 (реєстраційний номер 00), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, який належить на праві приватної власності ТОВ «Санган» () у розмірі 812/1000 частки та ТОВ «Віра-А» () у розмірі 188/1000 частки, із забороною права на його відчуження, розпорядження та користування, а також забороною внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що на даний час існує необхідність у забороні права розпорядження та користування майном, яке повинно перебувати під іпотекою АТ «Укрсоцбанк» та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою запобігання вчиненню інших незаконних дій відносно даного майна. Не застосування заборони розпорядження та користування майном призведе до його пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, передачі майна на користь третіх осіб.
Окрім того апелянт звертає увагу на те, що під час досудового розслідування слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва винесено ухвалу від 04 березня 2019 року про передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в управління майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84. Відмова слідчого судді у накладенні арешту на майновий комплекс позбавляє можливості Національному агентству вжити заходів щодо збереження арештованого майна та може стати підставою для порушенням прав підозрюваного у вигляді втрати вартості майна за час його перебування під арештом.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку адвокатів представників ТОВ «Санган» та ТОВ «Віра-А», які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Деснянським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 вересня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0011700, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у 2007 році розробив злочинну схему, спрямовану на незаконне привласнення кредитних коштів АКБ «Укрсоцбанк», які мав намір використати на власні потреби.
З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, використовуючи дружні відносини своєї знайомої ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці повідомив її, що не має можливості отримати грошові кошти в кредит у банківській установі та йому необхідна допомога в отриманні цих коштів, у зв`язку з чим обіцяв виступити майновим поручителем власним нерухомим майном та зобов`язувався самостійно здійснити погашення даного кредиту.
У подальшому ОСОБА_9 , яка була не обізнана про злочинні наміри ОСОБА_8 , погодившись на пропозицію останнього, 05.07.2007 року звернулася до Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65 із заявою на отримання кредиту у сумі 2 600 000,00 грн.
Відповідно до протоколу рішення № 82 засідання Кредитного комітету Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк» від 24.07.2007 року прийнято рішення про видачу разового кредиту фізичній особі ОСОБА_9 у сумі 2 600 000,00 грн. на поточні витрати строком на 120 місяців з встановленням іпотеки.
В подальшому, 27.07.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», в особі начальника Міжрайонного відділення Київської філії АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , укладено договір кредиту № 24-12/178, за умовами якого останній надано кредит у сумі 2 600 000,00 грн. на поточні витрати.
На виконання п. 1.3. та п. 3.3.3. договору кредиту № 24-12/178, цього ж дня між АКБ «Укрсоцбанк», в особі начальника Міжрайонного відділення Київської філії АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_10 (Іпотекодержатель) та ТОВ «Акваторія» (), в особі директора ОСОБА_11 (Іпотекодавець), який діяв на підставі рішення засновника товариства ОСОБА_8 від 16.07.2007 року, укладено договір іпотеки № 02-038/679. Відповідно до цього договору, Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7 м2, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, заставною вартістю 17 735 600,00 грн.
Після підписання вищевказаних угод, 27.07.2007 року шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку № НОМЕР_1 на поточний рахунок ОСОБА_9 № НОМЕР_2 , відкритий в Міжрайонному відділені Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», перераховано грошові кошти у сумі 2 600 000,00 грн., які цього ж дня ОСОБА_9 зняла з рахунку та отримала готівкою у касі Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65.
У подальшому, 27.07.2007 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, перебуваючи біля каси Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65, використовуючи дружні відносини своєї знайомої ОСОБА_9 та заздалегідь надане зобов`язання щодо забезпечення договору кредиту іпотекою, а також його самостійне погашення, отримав власноруч від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 2 600 000,00 грн., які остання отримала у касі Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65 на підставі договору кредиту № 24- 12/178.
ОСОБА_8 з метою доведення свого єдиного корисного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи умисно, отримавши грошові кошти у розмірі 2 600 000,00 грн., покинув приміщення Міжрайонного відділення Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 65, які у подальшому втратив на власні цілі, завдавши АКБ «Укрсоцбанк» майнову шкоду на вказану суму.
Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, з метою унеможливлення звернення АКБ «Укрсоцбанк» стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_8 у невстановлений у ході досудового розслідування місці, час та даті, як організатор ініціював та спрямував зусилля на встановлення особи, яка володіє спеціальними навичками та знаннями для підроблення офіційного документа, який видається установою, і яких надає права, з метою його подальшого використання іншою особою, шляхом.
У подальшому ОСОБА_8 , отримавши згоду невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, надав власні паспортні дані та дані договорів іпотеки № 02-038/679 та № 02- 038/402і, у результаті чого невстановлена досудовим розслідуванням особа, виготовила підроблене (неіснуюче) рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.03.2011 № 2-189/11, нібито постановлене за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_8 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, про визнання договорів недійсними.
За текстом вказаного підробленого (неіснуючого) рішення Обухівського районного суду Київської області визнано недійсним договір іпотеки № 02- 038/679, що укладений між ТОВ «Акваторія» та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі № 1892 за правилами наступної іпотеки, а також визнано недійсним договір іпотеки № 02-038/402і, що укладений між ТОВ «Акваторія» та ПАТ «Укрсоцбанк», посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі № 2178.
Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, з метою унеможливлення звернення АКБ «Укрсоцбанк» стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.03.2011 № 2-189/11 є підробленим (не існуюче), у 2015 році у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, звернувся до директора ТОВ «Акваторія» ОСОБА_13 , який являється його зятем (брат дружини), з проханням використати підроблене (неіснуюче) рішення суду в органах нотаріату для зняття обтяжень, встановлених договором іпотеки № 02-038/679 від 27.07.2007 року та договором іпотеки № 02-038/402і, відносно майнового комплексу - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на що останній погодився.
При цьому, ОСОБА_8 передав ОСОБА_13 підроблене (неіснуюче) рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.03.2011 № 2-189/11, постановлене за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_8 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, про визнання договорів недійсними для його подальшого використання в органах нотаріату.
У подальшому 21.07.2015 року приблизно у період часу з 10 години 30 хвилин по 11 годину 45 хвилин директор ТОВ «Акваторія» ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 про скасування обтяжень та виключення записів з реєстрів, до якого додав підроблене (неіснуюче) рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.03.2011 № 2-189/11, постановлене за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_8 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, про визнання договорів недійсними.
На підставі чого, 21.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 прийнято рішення № 23009940, № 23010591, № 23014173, № 23014640, на підставі яких вилучено записи про заборону відчуження та іпотеки нерухомого майна - майнового комплексу виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, підбурив ОСОБА_13 до використання завідомо підробленого офіційного документа.
Надалі, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, маючи намір на відчуження заставленого майна, достовірно усвідомлюючи, що майно перебуває під іпотекою, знаючи про заборону відчуження іпотечного майна у власність третім особам відповідно до договору іпотеки № 02-038/679 від 27.07.2007 року, розуміючи, що законні підстави реалізовувати зазначене майно відсутні, діючи умисно, протиправно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відчуження заставленого майна, у 2015 році у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 будучи засновником ТОВ «Акваторія» звернувся до ОСОБА_13 , який являється його зятем (брат дружини), з проханням укласти удавані правочини на користь підконтрольних ОСОБА_8 товариств з обмеженою відповідальністю «Актив бізнес-плюс» та «ПЛП Партнере» щодо відчуження майнового комплексу - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7 м2, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, на що останній погодився.
У подальшому 21.07.2015 приблизно у період часу з 13 години 45 хвилин по 17 годину 10 хвилин директор Товариства з обмеженою відповідальністю Акваторія» ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , що розташована за адресою: вул. Зодчих, 20, м. Київ, уклав з ТОВ «Актив бізнес-плюс» договір купівлі-продажу 812/1000 частки нерухомого майна від 21.07.2015 року, а також з ТОВ «ПЛП Партнере» договір купівлі-продажу 188/1000 частки нерухомого майна, предметом яких виступало іпотечне майно, а саме майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7 м2, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84.
У подальшому, ОСОБА_8 з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману і шахрайство), в особливо великих розмірах, спрямований на незаконне привласнення кредитних коштів банку та унеможливлення АКБ «Укрсоцбанк» стягнення на предмет іпотеки, задля оформлення права власності на іпотечне майно за ТОВ «Санган», директором якого була його дружина - ОСОБА_16 , та ТОВ «Віра-А», директором якого був син - ОСОБА_17 , які не була обізнані про злочинні наміри ОСОБА_8 , у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, час та даті, ініціював укладення удаваних правочинів від 22.07.2015 року між ТОВ «Актив бізнес-плюс» та ТОВ «Санган» на придбання 812/1000 частки нерухомого майна, а також між ТОВ «ПЛП Партнере» та ТОВ «Віра-А» на придбання 188/1000 частки нерухомого майна, предметом яких виступав майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI) загальною площею 4 445,7 м2, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84.
У подальшому 29.09.2015 року та 20.06.17 року шляхом внесення змін до державної реєстрації юридичних осіб - ТОВ «Санган» та ТОВ «Віра-А», директором та учасником (власником частки у розмірі 100% статутного капіталу) останніх став ОСОБА_8 , таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця.
Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 від 04 грудня 2018 року майновий комплекс-цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI), загальною площею 4445,7 м2 реєстраційний номер 00), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0011700 від 02.09.2017року.

20 серпня 2019 року прокурор Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI), загальною площею 4445,7 м2 (реєстраційний номер 00), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, який належить на праві приватної власності ТОВ «Санган» () у розмірі 812/1000 частки та ТОВ «Віра-А» () у розмірі 188/1000 частки, із забороною права на його відчуження, розпорядження та користування, а також забороною внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Відмовляючи в задоволені вказаного клопотання, внесеного в межах кримінального провадження № 0011700 слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, встановив, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року на вказане нерухоме майно вже накладено арешт, який в подальшому ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року зазначену ухвалу слідчого судді було скасовано та постановлено нову, якою клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 про арешт майна у вигляді заборони внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, а також права розпорядження та користування майновим комплексом цехом виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ LXI), загальною площею 4445,7 кв.м. (реєстраційний номер 00), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, задоволено частково та накладено арешт на вказане нерухоме майно, та прийшов до висновку, що прокурором не наведено доказів того, що вказаний арешт, який скасовано і повторно виникла необхідність у повторному накладенні арешту.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положено ст. 170 КПК України.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ухвалою від 28 травня 2019 року обґрунтовано наклав арешт на майновий комплекс - цех виробництва 75% змочующихся порошків ДДТ (літ. LXI), загальною площею 4445,7 м2 (реєстраційний номер 00), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 84, який належить на праві приватної власності ТОВ «Санган» () у розмірі 812/1000 частки та ТОВ «Віра-А» () у розмірі 188/1000 частки, оскільки воно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Разом з тим, в ухвалі апеляційної інстанції зазначено, що заборона розпорядження, користування вказаним майном, та внесення реєстраційних змін до відомостей про право власності на нерухоме майно, є недоцільною.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, оскільки прокурором не надано доказів того, що після скасування накладеного арешту ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року, повторно виникла необхідність у повторному накладенні арешту, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання органу досудового розслідування з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування повторного заходу забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в матеріалах провадження і зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0011700 від 02 вересня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, - залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_18 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/5233/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_19
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_18