Провадження № 1-кп/638/281/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 за обвинувальними актами кримінального провадження № 0004221 від 27.08.2017 року, № 0003389 від 06.07.2017 року, № 0002059 від 16.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти кримінального провадження № 0004221 від 27.08.2017 року, № 0003389 від 06.07.2017 року, № 0002059 від 16.08.2017 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу посилаючись на розумні строки розгляду кримінального провадження та наявність захворювань; відсутність на теперішній час ризиків визначених діючим КПК України; недотримання конституційного принципу презумції невинуватості, навмисна дискредитація його особи, погіршення стану здоров`я.

Прокурор, в свою чергу, заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 з посиланням на ризики передбачені ст.177 КПК України, зокрема: можливість впливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність, додатково зазначивши, що обвинувачений раніше судимий, в провадженні суду перебувають три обвинувальні акти, не працевлаштований, відсутність міцних соціальних зв`язків у останнього.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого, заперечувала у задоволенні клопотання прокурора, потерпілі покладались на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальні акти з додатками, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від поваги до особистої свободи, визначеної Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.
Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчиняти інші злочини, а також суд враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей немає, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків.
Твердження обвинуваченого та захисника про відсутність ризиків зазначених прокурором не знайшли свого підтвердження, оскільки зазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочину, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його у вчиненні інкримінованих йому злочинів винним, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження.
Доводи ОСОБА_7 про наявність захворювань на теперішній час документально не підтверджені і є голослівними.
Стосовно строків розгляду справи суд зазначає, що право обвинуваченого на прискорений розгляд його справи не повинно створювати необґрунтованих перешкод для належного виконання своїх обов`язків судовими органами («Шабані проти Швейцарії», «Садегюль Оздемир проти Туреччини»)

Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_7 під варту, не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому, у виді тримання під вартою з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження.
Керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою не пов`язаного з ізоляцією від суспільства відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 діб - до 02 серпня 2019 року.
Оголосити перерву до 31 липня 2019 року до 10 год. 30 хв. для виклику потерпілих.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий