Справа № 695/4400/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0001177, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 грудня 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився у м. Золотоноша Черкаської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має повну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, інвалідом будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не являється, раніше несудимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 3 грудня 2018 року близько 15:00, перебуваючи за адресою: вул. Шевченка, 153, м. Золотоноша, Черкаська область, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривка із рук потерпілого ОСОБА_7 , відкрито заволодів мобільним телефоном марки "LG L 60", ринкова вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 19 грудня 2018 року № 10/831 становить 560,00 грн., в якому знаходилися сім-карта "Lifecell" вартістю 150,00 грн. та карта пам`яті "МісrоSD" ємністю 8 Гб, ринкова вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 19 грудня 2018 року№ 10/831 становить 96,00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму

752,00 гривень.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

У даному кримінальному провадженні 22 грудня 2018 року між потерпілим
ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення згідно з вимогами ст. 468 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про примирення потерпілий ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 186 КК України.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, повністю відшкодував шкоду, завдану ОСОБА_7 .

Сторони угоди про примирення також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Крім того, потерпілий ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення і окремо умисного невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурори ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у підготовчих судових засіданнях вважали, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в угоді про примирення покарання не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 не заперечував протизатвердження угоди про примирення.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 186 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 3 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого

ОСОБА_4 , який раніше не судимий,а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано значної шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та затвердження угоди про примирення.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 858,00 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 22 грудня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 грудня 2018 року покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон "LG L 60", що зберігається у ОСОБА_7 , - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 858,00 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7

ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення видати обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1