ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 617/743/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3236/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне тяжке тілесне ушкодження
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 9 вересня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, який не працює, має повну загальну середню освіту, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.259 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..

Згідно вироку, ОСОБА_8 01.01.2019, близько 19:10 години, перебуваючи у житловому будинку свого знайомого, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з хуліганських спонукань, зі свого мобільного телефону марки «Хіаомі Redmiі 4Х», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», номер НОМЕР_2 , зателефонував на спеціальну лінію «102» чергової частини ГУНП в Харківській області та усвідомлюючи, що інформація, яку він поширює не відповідає дійсності, повідомлення може викликати обстановку страху у населення та порушити громадську безпеку, спонукати до відповідного реагування органи поліції та інші служби, тим самим відволікти певні служби від виконання їх обов`язків, повідомив неправдиву інформацію про встановлення вибухового пристрою у приміщенні адміністративної будівлі Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області, що розташована за адресою: Харківська область, місто Вовчанськ, вулиця Колокольцова, 6. При цьому ОСОБА_8 розумів, що таке повідомлення викличе необхідність реагування і безпідставного використання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення та пов`язану з вказаними діями паніку населення, тим самим реалізував свій злочинний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху. В ході проведення цільового огляду адміністративної будівлі Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Вовчанськ, вул. Колокольцова, 6, згідно з актами перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів (б/н) від 01.01.2019 та про застосування службового собаки (б/н) від 01.01.2019, вищевказане повідомлення ОСОБА_8 про підготовку вибуху у Вовчанському ВП ГУ НП в Харківській області, не підтвердилося. Перевіркою зазначеного повідомлення встановлено, що вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин у приміщеннях адміністративної будівлі Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Вовчанськ, вул. Колокольцова, 6, не виявлено, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдивим.

Згідно з висновком експерта №13/12СЕ-19 від 20.02.2019 за результатами судової експертизи відео-, звукозапису ОСОБА_8 брав участь у телефонній розмові до служби «102».

Крім того, 09.03.2019, близько 17:00 години, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кухні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання, тримаючи кухонний ніж правою рукою за рукоятку, розташовуючись стоячи на ногах напроти потерпілого ОСОБА_9 на відстані витягнутої руки, наніс останньому не менше чотирьох ударів ножем, а саме: один удар в область шиї, один удар в область носу з переходом в область лівої вилиці, один удар в область грудної клітки ліворуч, один удар в область долонної поверхні лівої кисті, після чого ОСОБА_8 самостійно припинив наносити удари та вийшов з кухні до іншої кімнати. В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: різане поранення крила носу зліва та ділянки лівої вилиці; різане поранення лівої переднє-бічної поверхні шиї; проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в плевральну порожнину із утворенням лівостороннього гемопневмотораксу (скупчення повітря та крові у плевральній порожнині); різане поранення 2 та 3 пальців долонної поверхні лівої кисті. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/232-А/19 від 02.05.2019 різане поранення крила носу та ділянки лівої вилиці, різане поранення лівої передньо-бічної поверхні шиї, різане поранення 2 та 3 пальців долонної поверхні лівої кисті як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва в плевральну порожнину із утворенням лівостороннього гемопневмотораксу відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі із зміненими доводами прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, оскільки суд першої інстанції не врахував ступень тяжкості та кількість вчинених умисних тяжких злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність офіційного працевлаштування та посередню характеристику з місця проживання, які суд не взяв до уваги. Крім того посилається на невмотивоване визнання судом в якості пом`якшуючої обставини активне сприяння розкриттю злочину та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляції та просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні злочину ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції послався на ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який був раніше несудимий ,на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, є учасником бойових дій.

Враховуючи наявність сукупності умисних тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, його щире каяття, відсутність матеріальних претензій у потерпілого, наявність обтяжуючої обставини вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції , на думку колегії суддів, правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.1 ст. 121 та ч. 1 ст.259 КК України.

З огляду на це, доводи прокурора про необхідність призначення більш суворого покарання не заслуговують на увагу.

Разом із тим, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд не в повній мірі врахував особу винного, який зловживаючи спиртними напоями за незначний проміжок часу вчинив декілька умисних тяжких злочинів, що свідчить про його антисоціальну спрямованість та підвищений рівень небезпеки для суспільства.

Крім того, суд не навів у своєму рішенні будь-яких даних про сприяння ОСОБА_8 розкриттю злочинів, але врахував це в якості пом`якшуючої обставини.

Судом апеляційної інстанції також не було встановлено таких обставин, а тому посилання на наявність зазначеної пом`якшуючої обставини є необґрунтованим та не може бути враховано при вирішенні питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому колегія суддів дійшла висновку про неможливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання.

З наведених вище підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково. Оскільки суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неправильно звільнив обвинуваченого від відбування покарання, то вирок у частині призначення покарання підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням на підставі п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України свого вироку.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, що відповідно до ст.12 КК України є умисними тяжкими злочинами , дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, неодружений, характеризується посередньо, є учасником бойових дій.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння .

З огляду на це, ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах , передбачених санкціями ч.1 ст. 121 та ч. 1 ст.259 КК України, а остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів , застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до положень ст. 70 КК України.

На думку колегії суддів, таке покарання є справедливим та при його реальному відбуванні сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 404, 405, 407,409, 420 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області задовольнити частково.
Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 9 вересня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.121 КК України - 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.259 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту виконання вироку.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати час перебування під вартою ОСОБА_8 з 21.03.2019 року по 17.05.2019 року в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий-

Судді -