Ухвала
Іменем України

01 листопада 2019 року
м. Київ
справа № 202/1877/18
провадження № 51-5368 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ювілейне, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
2. За вироком суду, 19 січня 2018 року приблизно о 13:30 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , кримінальне провадження щодо якого закрито у зв`язку з його смертю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, спільно, з метою спонукання до повернення грошових коштів та телефона, належних ОСОБА_6 , по черзі нанесли численні удари кулаками і ногами по голові та тулубу ОСОБА_7 . Діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому завдано легких та тяжких тілесних ушкоджень, в результаті чого приблизно о 15:30 того ж дня він помер на місці вчинення злочину.
Доводи, поданої касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на пункти 1, 2 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), просить скасувати оскаржувані судові рішення й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
4. Аргументуючи свою позицію, він вказує, що судові рішення постановлені без урахування всіх обставин справи, а висновки судів про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК не ґрунтуються на досліджених доказах. Він зазначає, що судом не було встановлено умислу, мотиву, мети вчинення інкримінованого його підзахисному злочину. На думку захисника, вчинений засудженим злочин слід кваліфікувати за частиною 1 статі 119 КК. Також захисник скаржиться на те, що доводи його промови у дебатах не були відображені у вироку суду.
5. Також захисник зазначає, що суд апеляційної інстанції не перевірив усіх доводів, наведених у його апеляційній скарзі, та не усунув порушень, допущених судом першої інстанції. Вважає, що апеляційний суд необґрунтовано залишив поза увагою допущені порушення, не усунув їх і, відмовляючи у задоволенні апеляційних вимог сторони захисту, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам статті 370 КПК.
Оцінка Суду
6. Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник переважно посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить дати доказам у справі іншу оцінку, ніж її дали суди попередніх інстанцій, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена.
8. Згідно з частиною 1 статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
9. Як убачається з наданої до касаційної скарги копії вироку районного суду, фактичні обставини справи були встановлені судом, висновок суду у вироку про обставини справи зроблено на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду та оціненими цим судом відповідно до статті 94 КПК.
10. Суд першої інстанції на підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_5 послався, крім показань самого засудженого, на показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 та інші докази, надані сторонами. Сукупність цих доказів, за висновком суду, доводила як причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями та смертю потерпілого, так і узгоджений характер дії засудженого та ОСОБА_6 . В касаційній скарзі не наведено доводів, які дають Суду підстави ставити під сумнів такі висновки суду першої інстанції.
11. Зважаючи на встановлені обставини справи, Суд відхиляє довід сторони захисту про те, що оскільки засуджений наніс лише удари, які не могли спричинити тяжкі тілесні ушкодження, то його дії не можна кваліфікувати за частиною 2 статті 121 КК. Особа, яка діє в групі несе відповідальність за наслідки узгоджених дій групи, незалежно від того, чи спричинені такі наслідки безпосередньо діями такої особи або іншими членами групи.
12. Той факт, що у вироку суд першої інстанції не відобразив доводи, висловлені захисником у дебатах, Суд не вважає порушенням кримінального процесуального закону. Частина 4 статті 370 КПК передбачає обов`язок суду навести мотиви прийнятого ним рішення, однак не зобов`язує його надавати відповідь на кожен довід, висловлений в захисній промові.
13. Суд апеляційної інстанції не встановив порушень процесуального порядку дослідження та оцінки судом першої інстанції доказів і залишив вирок без зміни, зазначивши в ухвалі підстави прийняття такого рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК.
Зважаючи на викладене касаційна скарга захисника та додані до неї матеріали не містять підстав для її задоволення, а тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись пункту 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд, постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3