Справа № 468/1386/18-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА
іменем України
05.06.2019 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000580 за ознаками злочину, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, № шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 , а також бензопил «Гудлак» в кількості 1 шт. та «Форте» в кількості 1 шт. по кримінальному провадженню №0000580 за ознаками злочину, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України.

З клопотання слідує, що 10.10.2018 року у заявника було вилучено поліцейськими вказаний автомобіль, бензопили та пиляні колоди дерев зі слідами спилювання, які постановою слідчого від 10.10.2018 року визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду від 16.10.2018 року було накладено арешт на вказане майно з метою їх збереження як речових доказів.

З часу накладення арешту на автомобіль та бензопили пройшов значний проміжок часу, у кримінальному провадженні підозру не вручено жодній особі, заявник жодного разу не викликався до слідчого для проведення будь-яких слідчих дій. Крім того, арешт на майно, вилучене у заявника, надмірно обмежує його правомірну підприємницьку діяльність як голови ФГ.

В зв`язку з цим, заявник вважає, що необхідно скасувати арешт вказаного автомобіля, який він використовує для отримання доходів, а також бензопил, оскільки на даний час відпали підстави для арешту вказаного майна.

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання та просив про його задоволення.

Слідчий вважав, що відсутні підстави для задоволення клопотання, оскільки досудове розслідування не завершене. При цьому, слідчий підтвердив, що з арештованим транспортним засобом жодні слідчі дії з часу його арешту не проводились.

Вислухавши пояснення заявника та слідчого, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду від 16.10.2018 року по кримінальному провадженню №0000580 за ознаками злочину, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України, накладено арешт з метою збереження як речових доказів на автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, № шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 , а також бензопили марки «Гудлак» в кількості 1 шт. та «Форте» в кількості 1 шт., які були вилучені у володільця ОСОБА_3 .

Зазначене майно постановою слідчого від 10.10.2018 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз процитованої вище норми вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, позбавлення права на розпорядження, позбавлення права на користування майном.

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10.10.2018 року в ході огляду місця події було виявлено факт незаконної порубки дерев ОСОБА_3 в полезахисній смузі біля с. Новоолександрівка Баштанського району, та в ході вказаного огляду було вилучено бензопили «Гудлак» в кількості 1 шт. та «Форте» в кількості 1 шт., якими здійснювалася порубка дерев, а також автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, № шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 .

Диспозиція ст. 246 ч. 1 КК України (в редакції на час виявлення незаконної порубки дерев) передбачала настання кримінальної відповідальності саме за незаконну порубку дерев та чагарників.

При цьому, в судовому засіданні слідчим не доведено, що вилучений у ОСОБА_3 автомобіль використовувався останнім для вчинення незаконної порубки дерев, тобто що вказаний автомобіль має значення знаряддя злочину в даному кримінальному провадженні.

Крім того з часу вилучення у ОСОБА_3 автомобіля «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 та накладення на нього арешту слідчим не було проведено жодних слідчих дій власне з вказаним автомобілем.

Тому подальше вилучення вказаного автомобіля із володіння заявника порушує баланс між його інтересами та потребами досудового розслідування.

Крім того, заявник надав відомості, що він є головою ФГ «Рабада», яке здійснює діяльність в тому числі щодо овочівництва, садівництва, тощо.

За такого, вилучений у заявника вантажний фургон ЗИЛ дійсно може бути використаний для здійснення заявником правомірної підприємницької діяльності та тривале вилучення даного транспортного засобу без особливих на те потреб досудового розслідування є таким, що надмірно обмежує його правомірну підприємницьку діяльність як голови ФГ, без достатніх фактичних підстав для того та порушує розумний баланс між інтересами володільця майна та потребами досудового розслідування.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користуватись вказаним майном та необхідності його утримання у Баштанському ВП.

При цьому, стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких даних щодо того, що вказаний речовий доказ не може перебувати на зберіганні у його володільця і що це призведе до зникнення, знищення чи втрати даного речового доказу.

Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження володільцю володіти та користуватись вказаним майном.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчено та слідчим не прийнято відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 по теперішній час є таким, що визнаний слідчим речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим необхідно забезпечити його збереження для розслідування та закінчення даного провадження.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання.

З метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що слід частково скасувати заходи по арешту автомобіля марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме в частині заборони його власнику користуватися та розпоряджатися вказаним майном, та необхідно залишити вжиті за ухвалою слідчого судді від 16.10.2018 року про накладення арешту заходи в частині заборони відчужувати арештований автомобіль, що забезпечить реалізацію прав власника на користування та володіння майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

Вирішуючи клопотання заявника про необхідність зняття арешту з вилучених у нього бензопил, то слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в цій частині, оскільки вилучені бензопили є безпосереднім знаряддям вчинення злочину, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України (в редакції на час вчинення незаконної порубки дерев), а тому залишення їх під арештом є необхідним для розслідування вказаного кримінального провадження до вирішення питання про долю вказаного речового доказу як знаряддя злочину.

Те саме стосується і арештованих колод пиляних дерев різної довжини та різного діаметру зі слідами спилювання, які були об`єктом протиправних дій, тому арешт щодо них має бути збережений в обсязі, визначеному ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.10.2018 року.

Вище наведене є підставою для часткового задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Арешт автомобіля марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, № шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.10.2018 року скасувати - в частині заборони його володільцю користуватися вказаним майном.

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.10.2018 року про накладення арешту заходи арешту в частині заборони розпоряджатися та відчужувати автомобіль марки «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, № шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 , а також в частині заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати бензопили «Гудлак» в кількості 1 шт. та «Форте» в кількості 1 шт.

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.10.2018 року про накладення арешту заходи арешту колод пиляних дерев різної довжини та різного діаметру зі слідами спилювання.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: