Ухвала
Іменем України
15 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 761/18813/18
провадження № 51-5663 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу та доповнення до неї захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року,
встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено на підставі статті 49 Кримінального кодексу України (далі КК) від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

На зазначену ухвалу суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 у якій ним ставилась вимога про скасування вказаної ухвали районного суду, оскільки він не був залучений до участі у кримінальному провадженні, а вказане рішення місцевого суду стосується його інтересів.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 повернуто останньому, оскільки він не є особою, яка відповідно до статті 393 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) має право подавати апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ставить вимогу про скасування вказаної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовує тим, що апеляційний суд безпідставно дійшов висновку про те, що його підзахисний не є особою, яка має право подавати апеляційну скаргу. Вважає, що висновок місцевого суду про фіктивне підприємництво ТОВ «Інкомстрой» безпосередньо стосується інтересів ОСОБА_5 . Вказує, що ТОВ «Проксімус», директором якого є його підзахисний, перебувало у господарських відносинах з ТОВ «Інкомострой» та всі послуги, за укладеними між цими підприємствами договорами, було реально виконано, а вказана ухвала місцевого суду стала підставою для пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення за статтями 212, 366 КК у іншому кримінальному провадженні.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, захисник, посилаючись на те, що апеляційним судом безпідставно повернуто апеляційну скаргу його підзахисного, наводить доводи, що стосуються обставин в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 без врахування змісту оскаржуваного судового рішення та не вказує яким чином вказана ухвала місцевого суду стосується інтересів останнього саме в цьому кримінальному провадженні. Водночас, захисник не зазначає, які конкретно порушення закону допущено судом апеляційної інстанції.
Крім того, доводи захисника щодо досудового переслідування його підзахисного, як він зазначає про це у своїй касаційній скарзі, не можуть бути належними обґрунтуваннями та не є підставою для скасування судового рішення.
Також, посилаючись на рішення Верховного Суду від 11 квітня 2019 року, яким було скасовано ухвалу апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали про звільнення особи від кримінальної відповідальності без залучення службових осіб ТОВ «Проксімус», не обґрунтовує свою позицію з урахуванням змісту вказаних ухвал місцевого та апеляційного суду з якими він не погоджується у цьому кримінальному провадженні.
До того ж, захисник вказує про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, однак не звернув уваги на те, що апеляційним судом було повернуто апеляційну скаргу його підзахисного лише з тих підстав, що останній не є особою, яка відповідно до статті 393 КПК має право подавати апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, чим допустив суперечності в касаційній скарзі.

При цьому, у касаційній скарзі вимоги захисника стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту цієї скарги вбачається, що він також вказує на незаконність ухвали районного суду від 27 червня 2019 року, чим допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у своїй касаційній скарзі.
Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень в даному кримінальному провадженні, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2019 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3