Справа №621/2142/19
Провадження №1-кс/621/785/19
УХВАЛА

02 серпня 2019 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна,
На обґрунтування клопотання зазначено, що відомості до ЄРДР були внесені на підставі заяви ОСОБА_5 , яка повідомила про службову недбалість, вчинену державним реєстратором відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради ОСОБА_6 , під час реєстрації права власності за ПАТ "Укрсоцбанк" на вказану квартиру, яка є предметом іпотечного договору.
Будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що 29.05.2008 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір за номером №839/4/27/38/8-397 відповідно до якого вона передала свою квартиру, розташовану адресою: АДРЕСА_1 в іпотеку банку згідно до укладеного того ж дня кредитного договору термін дії іпотечного договору до 10.05.2033 року. Як пояснила потерпіла ОСОБА_5 , приблизно в травні 2014 року в зв`язку з погіршенням матеріального стану вона частково перестала сплачувати зобов`язання за кредитним договором в зв`язку з чим восени 2015 року банком було подано позовну заяву про стягнення виниклої заборгованості до Третейського суду при асоціації Українських банків м. Київ відповідно рішення якого було стягнуто виниклу заборгованість, потім дане рішення було оскаржене потерпілою. В подальшому, восени 2017 року їй зателефонували знайомі із м. Ананьїв Одеської області, де вона колись мешкала, та повідомили що її викликають до місцевого суду за позовом банку про стягнення виниклої заборгованості за кредитним договором в зв`язку з чим, як пояснила потерпіла ОСОБА_5 нею було направлено клопотання про передачу розгляду даної позовної заяви до суду м. Харків за місцем її теперішнього мешкання на теперішній час дане клопотання не розглянуто. В подальшому, як пояснила потерпіла ОСОБА_7 , а саме в травні 2018 року вона отримала довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізналася що 12.04.2018 державним реєстратором Зміївської міської ради ОСОБА_6 буди внесені зміни, відповідно яких, власником квартири в якій вона мешкала та яка належала їй, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було визначено Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» , при цьому ніяких повідомлень від представників банку про обернення предмету іпотеки на їх користь вона не отримувала, також не отримувала ніяких попереджень від останніх про задоволення вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на користь банку.
Відповідно до інформації Зміївської міської ради Харківської області реєстрація права власності за товариством на вище вказану квартиру здійснювалась на підставі іпотечного договору, серія та номер 1007, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_8 , та кредитного договору №б/н, виданого ПАТ "Укрсоцбанк".
ОСОБА_5 не була належним чином, в передбаченому договором іпотеки порядку повідомлена про звернення предмету іпотеки на користь банку, а державний реєстратор Зміївської міської ради ОСОБА_6 допустивши порушення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" здійснила реєстрацію права власності за ПАТ "Укрсоцбанк".
Раніше щодо вказаної квартири вже застосовувався арешт, однак його чинність сплила. 31.05.2019 потерпіла ОСОБА_5 звернулася із клопотанням про продовження строку дії арешту на квартиру через те, що ПАТ "Укрсоцбанк" може здійснити відчуження вищевказаної квартири.
В даному випадку існують всі підстави вважати, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» може відчужити вищевказану квартири, які набуті ними у власність можливо за рахунок службової недбалості державного реєстратора ОСОБА_6 .
Представник власника майна, щодо якого вимагається застосування арешту, ПАТ "Укрсоцбанк" в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.07.2019, квартира АДРЕСА_2 належить ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора ОСОБА_6 від 16.04.2018 (а. п. 19-22).
Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.
Положеннями статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що квартира АДРЕСА_2 є річчю, право власності на яку перейшло від власника ОСОБА_5 до ПАТ "Укрсоцбанк" внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України, щодо якого проводиться досудове розслідування.
Виходячи з цього, збереження як самої квартири, так і існуючої реєстрації права власності на квартиру за ПАТ "Укрсоцбанк", має доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.
Крім того, за вказаних обставин, відчуження вказаної квартири Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на користь третіх осіб в подальшому може перешкодити вирішенню питання про повернення квартири належному власнику.
На виконання вимог частини 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий у клопотанні та прокурор під час його судового розгляду, довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 Кримінального кодексу України.
За таких обставин, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру належить задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно старшим слідчим Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 .
Слідчий суддя: ОСОБА_1