Справа № 363/165/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2648/2019 Головуючий у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 03 липня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.11.2006р. вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання строком на 2 роки;
- 13.08.2012р. вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України, до 5 років 2 місяців позбавлення волі, 16.09.2014р. звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 3 місяці 15 днів;
- 01.11.2016р. вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27.11.2017р. на підставі ЗУ «Про амністію»,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат.
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 08 червня 2018 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, рухаючись на автомобілі марки «Рено Кліо» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується на підставі усної домовленості з ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 , помітив домоволодіння під АДРЕСА_3 на зазначеній вулиці, яке належить ОСОБА_9 , в цей час в останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна з домоволодіння, яке знаходилось за адресою АДРЕСА_2 .
В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, 08 червня 2018 року приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_7 припаркував автомобіль марки «Рено Кліо» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Вишгородська, с. Хотянівка Вишгородського району Київської області поблизу будинку за вищевказаною адресою. Після чого підійшов до території домоволодіння ОСОБА_9 та скористався відсутністю воріт зайшов на територію вказаного домоволодіння.
Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що поряд нікого немає та він залишиться не поміченим, діючи умисно, направився до будинку, який знаходиться на території даного домоволодіння, де за допомогою заздалегідь приготовленого предмету, а саме викрутки відчинив металопластикове вікно через яке проник в середину будинку.
Перебуваючи в середині вказаного будинку ОСОБА_7 виявив та викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: телефон марки «НТС Desire», модель, 506e, ноутбук марки «Lenovo V-560», фотоапарат марки «Sony», модель W180, золотий браслет, 585 проби, вагою 25 грам, золоту обручку, 585 проби, вагою 4 грами, золотий ланцюжок, 585 проба, вагою 3 грами, шуруповерт Sturm ID2150P.
Після цього, ОСОБА_7 вказане майно переніс до автомобіля марки «Рено Кліо» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи матеріальну шкоду на загальну суму 42253 грн. 42 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Вишгородського районного суду Київської області від 03 липня 2019 року скасувати та призначити йому більш м`яке покарання, яке не пов`язане із ізоляцією від суспільства.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що він дуже хоче відшкодувати збитки потерпілій, проте, не встиг відшкодувати всю суму, тому що в нього на утриманні малолітні діти та батьки пенсіонери. Відшкодував лише 6 тисяч гривень, хотів кожен місяць відшкодовувати фіксовану суму, однак суд першої інстанції позбавив його волі і тим самим позбавив його змоги відшкодувати збитки потерпілій. Для того, щоб він мав змогу повністю повернути потерпілій гроші, його покарання не має бути пов`язане з позбавленням волі.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги та просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому покарання, яке не пов`язане із ізоляцією від суспільства є безпідставними.
Відповідно доч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 щире каяття та визнання провини, часткове відшкодування шкоди потерпілій та відсутність обставин, що обтяжують покарання останньому.
При цьому, судом першої інстанції була врахована думка потерпілої ОСОБА_10 , котра в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, а саме те, що 08 червня 2018 року з її домоволодіння було викрадено майно та завдано матеріальної шкоди. Крім того вказала, що обвинуваченим ОСОБА_7 матеріальну шкоду відшкодовану частково, а саме в розмірі 6000 грн., подальших кроків щодо відшкодування шкоди обвинуваченим не вживалось, у зв`язку із чим просила обрати відносно ОСОБА_7 сувору міру покарання.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, на досудову доповідь органу пробації, відповідно до якого, обвинувачений ОСОБА_7 має високий рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення.
Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відбувати покарання останній повинен лише в умовах ізоляції від суспільства, але в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

На переконання апеляційного суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення ст. 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого.
Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 03 липня 2019 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

1.__________________ 2. __________________ 3. __________________