Пр-ня по справі № 1-кп/521/68/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
за участі обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Одеси; стажистки КП «ОТТУ» на посаді водія; заміжньої; з вищою освітою; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 27.04.2018 року, приблизно об 12 годин 30 хвилин, діючи з прямим умислом з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля магазину «Харчі», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 36, намагався відкрито заволодити майном ОСОБА_5 , а саме: золотим ланцюжком, вагою 1,58 грам, вартістю 916 гривень 40 копійок та золотим кулоном, вагою 0,69 грам, вартістю 455 гривень 40 копійок, а всього на загальну суму 1 371 гривня 80 копійок. Виконавши всі дії, які вважала необхідними для заволодіння майном, ОСОБА_4 не змогла довести умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана охоронцями магазину.

ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочину визнала повністю, та пояснила, що на прикинці квітня 2018 року вона в стані алкогольного сп`яніння знаходилася біля магазину «Харчі», який розташовано біля будинку 36 по вул. Б. Хмельницького та побачила знайому. Вона побачила на шиї знайомою золотий ланцюг с кулоном та зірвала його, проте була затримана охоронцями. У скоєному кається.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів дослідженням документів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України (матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та початку строку відбування покарання). При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- об`єкти злочину мають загальну вартість 1 371 гривня 80 копійок, їх визнано речовими доказами та повернуто потерпілій (протоколи огляду від 02.05.2018, копії постанов від 02.05.2018 року, копії чеків, заяви, розписки потерпілої);

- обвинувачена під час скоєння злочину перебувала у стані алкогольного сп`яніння (протокол № 000268);

- обвинувачена раніше не судима (вимога від 02.05.2018 року); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідка від 11.05.2018 року); заміжня та має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про шлюб та копія свідоцтва про народження).

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_4 окрім викладеного, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винної, а саме її вік - 39 років та соціальне положення стажистка, заміжня, має малолітню дитину; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин що пом`якшує та обтяжують покарання та вважає, що в даному випадку необхідно призначити покарання з урахуванням вимог ст. 68 КК України у вигляді громадських робіт.

Розглядаючи питання щодо призначення остаточного покарання, суд виходить з принципу диспозитивності, який закріплений в п. 19 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України та не знаходить в даному випадку підстав для призначення іншого покарання, ніж те, про яке сторони висловилися під час судових дебатів.
З урахуванням призначеного покарання суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає, що об`єкт злочину повернуто законному власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у вигляді200 годин громадських робіт.

Запобіжний заход у вигляді домашнього арешту вважати продовженим до набрання чинності вироку суду.

Об`єкти злочину вважати повернутими законному володільцю ОСОБА_5 ..

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору та не пізніше наступного дня направляється потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1