Справа № 175/3423/19
Провадження № 1-кп/175/164/19
Вирок

Іменем України

27 листопада 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000529 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Бумботи Унгенського району Республіки Молдова, громадянина України, з середньою-технічною освітою, проживаючого за адресою: по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

20 жовтня 2017 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з впробуванням на 1 рік. Ухвалою Красногрвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2018 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, 27 грудня 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 09 січня 2019 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 30.01.2019 року приблизно о 17:00 год. перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район м. Підгородне вул. Центральна, № 6, зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 побачив в руках у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «іРhone 5», в корпусі білого кольору та попрохав передати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 користуючись тим, що ОСОБА_5 відійшов, діючи умисно, повторно, не маючи наміру повертати мобільний телефон тримаючи його в своїх руках, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта № 2335-19 від 20.05.2019 майнову шкоду на загальну суму 1 200 грн. (одна тисяча двісті грн.).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 05.02.2019 приблизно о 14:00 год. перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське вул. Василя Сухомлинського, № 46А, зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 .

Далі ОСОБА_4 побачив в руках у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A», в корпусі чорного кольору, та попрохав передати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після чого ОСОБА_4 користуючись тим, що ОСОБА_6 відійшов, не маючи наміру повертати мобільний телефон, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта № 2370-19 від 21.05.2019 майнову шкоду на загальну суму 2 429 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дев`ять) гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 30.01.2019 року приблизно о 17:00 год. перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ» в м.Підгородне по вул. Центральна, зустрів знайомого ОСОБА_5 та попрохав передати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після чого він не повертаючи його, покинув місце з мобільним телефоном потерпілого. 05.02.2019 приблизно о 14:00 год. перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ» в смт. Слобожанське вул.Василя Сухомлинського, зустрів знайомого ОСОБА_6 та попрохав передати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після чого він не повертаючи його, покинув місце з мобільним телефоном потерпілого. Просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, що він раніше неодноразово судимий зокрема за умисні злочини проти власності та життя і здоров`я осіб, не став на шлях виправлення, вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, умисним, те, що вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і доцільно призначити покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

За ухвалою Дніпропетровського районного суду від 04 вересня 2019 року обвинувачений тимчасово залишений у ДУ «Дніпровська УВП № 4». З урахуванням цього підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Строк покарання обчислювати з 12 лютого 2019 року на підстави ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2018 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 тимчасово залишити у ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000529, а саме: вилучений мобільний телефон «Хіаоmi Redmi 6А», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 - залишити за належністю ОСОБА_6 , мобільний телефон «iPhone 5» білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 залишити за належністю ОСОБА_5 .

У рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 314 (триста чотирнадцять) гривень, призначення платежу: за проведення судово-товарознавчої експертизи №2370-19 від 21 травня 2019 року (розрахунковий рахунок - 4079 за ККД 24060300, код за ЄДРПОУ - 37976087, код банку (МФО) - 899998, отримувач - УК у Дніпровському районі /24060300/, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

У рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 314 (триста чотирнадцять) гривень, призначення платежу: за проведення судово-товарознавчої експертизи №2335-19 від 20 травня 2019 року (розрахунковий рахунок - 4079 за ККД 24060300, код за ЄДРПОУ - 37976087, код банку (МФО) - 899998, отримувач - УК у Дніпровському районі /24060300/, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1