ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Володимир-Волинського міського суду Волинської області кримінальне провадження № 0000405, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України не має судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 13 червня 2019 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи неподалік будинку №12 по вулиці Ковельській в місті Володимир-Волинський Волинської області, без мети збуту, незаконно зберігав в кишенях свого одягу наркотичний засіб, який згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 354 від 22.08.2019 року являє собою - метадон (фенадон), загальною масою 0.0272 г., обіг котрого обмежений, та який він знайшов того ж дня близько 09 години, поблизу пологового будинку, що по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст.309 КК України.

У даному кримінальному провадженні 04 вересня 2019 року між прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для їх виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин вчинення злочину, а також те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів, а також питання зняття арешту із майна.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 04 вересня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000405, укладену між прокурором Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Речові докази:

1 таблетку білого кольору, в якій згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 354 від 22.08.2019 року міститься наркотичний засіб метадон (фенадон), загальною масою 0.0272 г., обіг котрого обмежений, котра знаходиться в поліетиленовому пакеті та порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходиться в прозорому тубусі, які передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Володимир - Волинського ВП ГУНП у Волинській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин, та виробів з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №354 від 22.08.2019 року, в розмірі 628 ( шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Володимир-Волинського міського суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1