КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соснівка, Макарівського р-ну., Київської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого, неодруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України

за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 20 жовтня 2019 року включно.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України, а також те, що вказані кримінальні правопорушення є особливо тяжкими, за які передбачено покарання на строк більше 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, прийшов до висновку, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України,та необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїй апеляційні скарзі та доповненнях до неї просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Апелянти вважають, що оскаржувана ухвала є незаконною та необгрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На думку сторони захисту, не були досліджені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема не допитані певні особи, не витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин справи, якими обгрунтовується клопотання слідчого.

Як стверджують захисники, заяви та показання свідків та потерпілих, за відсутності документальних та речових доказів, висновків проведених експертиз, тощо, не вказують на причетність ОСОБА_12 до скоєння вказаних вище злочинів, а саме передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України. Самі ж показання свідків та потерпілих не перевірялись, не співставлялися у сукупності з іншими наявними матеріалами кримінального провадження, підзахисний не пред`являвся для впізнання, також не проводилось його впізнання зазначеними особами за фотознімками чи матеріалами відеозапису, що унеможливлює ототожнювати його на даний час з тією особою, про яку йде мова в їх показаннях. Всі протоколи, на які посилається слідчий у своєму клопотанні та які на його думку є доказами причетності ОСОБА_12 до вчинення інкримінованих йому злочинів, не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України, а є процесуальними джерелами доказів.
Щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_12 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, то, на думку захисників, при обгрунтуванні їх наявності слідчий суддя не врахував, що вина підозрюваного не доведена, він раніше не судимий, має позитивні характеристики, йому немає чого приховувати або знищувати, речові ж докази вже давно вилучені і знаходяться у слідчого, йому немає потреби незаконно впливати на свідків, з жодним з яких він не перебував і не перебуває в будь яких відносинах, переховуватись він також не збирається, а навпаки сам зацікавлений в якнайшвидшому з`ясуванні всіх обставин цієї справи і збирається в найближчий час подавати слідчому клопотання про здійснення необхідних процесуальних слідчих дій, які б дозволили довести його невинуватість в інкримінованих злочинах. Також є надуманим, передчасним і нічим не обгрунтованим висновок, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Як стверджують захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у своїй апеляційні скарзі, слідчий у своєму клопотанні не вказав жодних обставин та ризиків, передбачених ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, які пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_13 , зокрема повідомлення про підозру, яке було вручене ОСОБА_13 22 серпня 2019 року, на їх думку є необгрунтованим, оскільки в розпорядженні слідчого відсутні в матеріалах справи докази, що вказують на вчинення злочину саме цією особою. Таким чином, клопотаня слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обгрунтовується припущеннями і відсутністю будь-яких достатніх даних, передбачених ст.ст. 177, 183 КПК України.

Слідчим суддею порушено ст. 5 Параграф 1 (С) Конвенції про захист прав людини і основних свобод - розгляд клопотання за відсутності розумної підозри щодо причетності ОСОБА_12 до інкримінованого кримінального правопорушення. Також, на думку захисту, слідчим суддею проігноровано рішення Європейського з прав людини у справі «Калашніков проти Росії» від 15 липня 2002 року щодо існування презумпції залишення на свободі, як і неприпустимості обов`язкового позбавлення свободи до вироку суду, та неприпустимості обов`язкового позбавлення свободи у разі підозри у вчинені особливо тяжкого злочину.

Крім того, як зазначають захисники, за відсутності вказаних вище обставин, що надають можливість застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 , прокурор наполягав на застосуванні саме цього запобіжногого заходу, не обравши та не обгрунтувавши неможливість застосування менш суворого.

Також апелянти вказують, що слідчий суддя не надала жодної можливості висловитись підозрюваному та захисникам з приводу клопотання слідчого.

Як вказують захисники, слідчим суддею проігноровано рішення Конституційного Суду України, згідно якого тяжкість злочину не є підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Крім цього, як зазначають апелянти, клопотання слідчого не скріплено печаткою, додатки додані до зазначеного клопотання - не завірені належним чином, в додатках до клопотання містяться протоколи допитів потерпілих та свідків, слідчі дії щодо яких проведені зовсім по іншим провадженням.

Зокрема, протоколи допиту потерплих : ОСОБА_14 від 11.06.2019 року та ОСОБА_15 від 07 червня 2019 року проведені в рамках кримінального провадження № 0000529 від 07 червня 2019 року, але в додатках відсутня постанова про об`єднання кримінальних проваджень.

Крім цього, протокол допиту ОСОБА_16 від 05 серпня 2019 року, теж є очевидно недопустимим доказом, оскільки ОСОБА_16 обіймає посаду заступника начальника відділу УКР ГУНП в Київській області, та відповідно до вимог ч.7 ст.97 КПК України - у будь-якому разі не можуть бути визнанні допустимими докази показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Також апелянти вказують, що слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначає, що причетність ОСОБА_12 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, 257 КК України, підтверджується відповідними доказами щодо подій 11 липня 2019 року, однак 11 липня 2019 року підозрюваний ОСОБА_17 знаходився за межами країни. Він вилетів з України 05 липня 2019 року а повернувся 19 липня 2019 року.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційні скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Як зазначає апелянт, у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається ряд доказів, якими орган досудового розслідування обгрунтовує причетність ОСОБА_12 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Лише у одному із перелічених протоколів (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками) зазначається, що ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , як осіб, які скоїли розбійний напад. Докази, які б свідчили про причетність ОСОБА_12 до інкримінованих йому злочинів матеріали клопотання не містять.
На думку сторони захисту, вагомість наявних доказів у порушення п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України оцінена не була, що відповідно не було враховано при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, встановив виключно з огляду на тяжкість злочину.
Крім того, як зазначає захисник, в оскаржуваній ухвалі зазначається, що підозрюваний ОСОБА_17 не має на утриманні неповнолітніх дітей, проте дана обставина суперечить матеріалам справи, оскільки слідчому судді надавались докази того, що на утриманні ОСОБА_12 знаходиться малолітня донька. Отже, в порушення п.4 ст. 178 КПК України, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не було враховано міцність соціальних зав`язків підозрюваного, наявність у нього утриманців, Слідчим суддею не було враховано стан здоров`я підозрюваного, в тому числі перелом щелепи, що унеможливлює тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_21 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000999 від 31 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.
ОСОБА_8 підозрюється в участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також участі в такій банді та у вчинюваних нею нападах; в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому повторно, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України.
22 серпня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України.
22 серпня 2019 року слідчий СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 серпня 2019 року, вказане клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 20 жовтня 2019 року включно.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.
Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігач, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Таким чином, доводи захисників про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на причетність ОСОБА_12 до скоєння вказаних вище злочинів, а саме передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, є безпідставними, а дані про те, що підозрюваний ОСОБА_17 під час дій, що йому інкримінують, знаходився за межами країни, потребують додаткової перевірки.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний ОСОБА_12 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя суду першої інстанції, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_17 та ту обставину, що останній, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинене, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_22 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_17 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із поєднаних із погрозою застосування насильства.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи захисників, за змістом апеляційних скарг, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційних скаргах про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_17 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.
При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Посилання захисників на те, що до підозрюваного ОСОБА_12 можливо застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі передати на поруки президенту Спортивного Клубу «ВОЇН» ОСОБА_23 , клопотання якого про взяття підозрюваного на поруки розглянута апеляційним судом, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, до 20 жовтня 2019 року включно, залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5192/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_24
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1