Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7758/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

представника скаржників адвокат - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІТЕТ» в інтересах та від імені яких діє адвокат ОСОБА_3 ,зацікавлена особа старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій,які він зобов`язаний вчинити,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІТЕТ» ,зацікавлена особа старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій,які він зобов`язаний вчинити.Скарга мотивована тим,що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України. Згідно обставин, що були встановлені особами, прав та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, слідує, що 18.04.2019 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000051 за ознаками .кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 191 КК України.Підставою для внесення відповідних відомостей до стали матеріали, зібрані працівниками ГУ ДФС в Черкаській області, щодо неправомірних дій працівниками ТОВ «Хітет», а саме рапорт начальника ВВКПМС ОУ ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_7 , згідно якого було зазначено, що ГУ ДФС у Черкаській області складено акт документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Хітет» № 101/23-00-14-0107/39322891 від 26.03.2019 року, висновком якого встановлено, що ТОВ «Хітет» протягом 01.01.2016 по 30.09.2018 рік знижено податок на прибуток на загальну суму 8 065 065 грн та знижено податок на додану вартість на загальну суму 518 570 грн. 13.08.2019 здійснено перекваліфікацію складу злочину у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 191 КК України на ч. 2 ст,, 364-1 КК України, тобто: «зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, яке спричинило тяжкі наслідки».

змісту ухвали що була доведена до відома та надана особам інтереси яких представляю та обшуку. слідує з тієї ж таки ухвали районного суду фабула зазначеного правопорушення викладена наступним чином.Згідно матеріалів зібраними працівниками ГУ ДФС в Черкаській області, службові особи ТОВ «Хітет», умисно, протягом 2016-2018 років здійснювали операції з ввезення на митну територію України обігріваючої техніки (водонагрівачів) з Болгарії по суттєво заниженим цінам та в подальшому частину імпортованої продукції реалізували за готівкові кошти, а документально відображали в адресу рядку підприємств з ознаками фіктивності, в наслідок чого інтересам держави спричинено збиток на загальну суму понад 8 млн. грн., що є тяжкими наслідками.

Статтею 214 КПК України, визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про скоєний кримінальному правопорушенні або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити' про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру до суднових розслідувань і почати розслідування (надалі ЄРДР).

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Зазначена норма покладає на слідчого безумовний обов`язок внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на викладені вище факти, слід зазначити, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо зазначеного злочину, ч. 2 ст. 364-1 КК України, здійснюється у Формі приватного обвинувачення.З диспозиції вказаної статті вбачається, що кримінальним провадженням у Формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених зокрема, статтею 364-1 (зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми) Кримінального кодексу України. Кримінальне провадження з приватною формою обвинувачення є винятком із засади публічності і визначається засадою диспозитивності, яка відповідно до ст. 26 КПК України означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слід звернути увагу органу досудового розслідування, шо частиною 2 ст. 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як було заначено вище, розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.На відміну від державного обвинувачення, ч. 4 ст. 26 і ст. 477 КПК України передбачено, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення. Відповідно до ч.4 ст.26та ч.4 ст.22 КПК України, важливою відмінністю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовного підставою для закриття кримінального провадження.

Отже, якщо під час досудового розслідування у кримінальному провадженні у формі державного обвинувачення виникли підстави для перекваліфікації правопорушення на правопорушення, за яким кримінальне провадження згідно зі ст. 477 КПК України може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, то прокурор або слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний з`ясувати з цього приводу думку потерпілого і може у подальшому проводити слідчі чи процесуальні дії, лише за наявності письмової заяви потерпілого про вчинення щодо нього злочину приватного обвинувачення.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне правопорушення закривається у разі якщо, зокрема, встановлена відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення.Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, орган досудового розслідування, встановивши, що в діях посадових осіб ТОВ «Хітет» відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбачені ч. З ст. 191 КК України, мав закрити

кримінальне провадження, однак у супереч положень діючого законодавства, здійснив перекваліфікацію, по суті самостійно порушив кримінальне провадження за ч. 2 ст. 364-1 КК України, як самостійно виявлене, без наявності заяви потерпілого, по суті без заявника, про що вніс відомості до ЄРДР. У разі відсутності зазначеної згоди потерпілого прокурор/слідчий має винести постанову про закриття кримінального провадження за п.7 ч.І ст. 284 КПК України як у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Однак орган досудового розслідування ці вимоги кримінального процесуального закону не виконав. У даному конкретному випадку, орган досудового розслідування, продовжуючи досудове розслідування кримінального провадження, провадження у якому може здійснюватися лише у формі приватного обвинувачення, грубо порушує вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та суперечить засадам кримінального провадження. З урахуванням відсутності заяви потерпілого щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, що у цьому конкретному випадку уподібнюється відмові потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, всі процесуальні та слідчі дії в ході досудового розслідування кримінального провадження, проведені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, як і обшук проведений 29.08.2019 у ході якого вилучено ряд товарно-матеріальних цінностей. Як вбачається з викладеного кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, має бути закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Аналогічна правова позиція щодо порушення кримінального провадження, провадження у якому здійснюється у формі приватного обвинувачення виключно за заявою потерпілого, а у разі перекваліфікації кримінального правопорушення, з правопорушення що є державним обвинувачення на правопорушення, провадження у якому здійснюється у формі приватного обвинувачення, прокурор має винести постанову про закриття кримінального провадження за п.7 ч.І ст.284 КПК України, викладена і в Постанову Верховного суду у справі № 761/6145/15-К. З даного приводу Верховний суд зазначив наступне: «Отже, якщо під час досудового розслідування у кримінальному провадженні у формі державного обвинувачення виникли підстави для складання повідомлення про підозру або про зміну раніше повідомленої підозри з перекваліфікацією діяння підозрюваного на злочин, за яким кримінальне провадження згідно зі ст. 477 КПК України може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, то прокурор або слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний з`ясувати з цього приводу думку потерпілого і має право скласти відповідно повідомлення про підозру або нове повідомлення про змінену підозру лише за наявності письмової заяви потерпілого про вчинення щодо нього злочину приватного обвинувачення.
У разі відсутності зазначеної згоди потерпілого прокурор має винести постанову про закриття кримінального провадження за п.7 ч.І ст.284 КПК України як у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення».

У даному конкретному випадку, орган досудового розслідування, продовжуючи досудове розслідування кримінального провадження, провадження у якому може здійснюватися лише у формі приватного обвинувачення, грубо порушує вимоги чинного кримінального процесуального законодавства.Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться:законність та диспозитивністю.Частиною 1 статті 9 КПК України (Законність) передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.Частиною 4 ст. 26 КПК України (Диспозитивність), передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника, від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.Враховуючи обставини, викладені вище, виникла необхідністю у звернені до суду з скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає в нездійснені процесуальних дій, які він повинен був здійснити, а саме: закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 000005, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України. Зважаючи на вищевказане, відповідну процесуальну дію, обов`язок винести постанову про закриття кримінального провадження, у відповідності до нерозривного та системного тлумачення з положеннями статті 19 Конституції України, шо органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, у слідчого виникає (існує-) кожного дня: що і надає права на звернення до суду без застування присічного строку у десть днів. У відповідності до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Відповідно до положень вказаної вище статті така бездіяльність може бути оскаржена, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна,іншою особою,права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.Досудовим розслідування у кримінальному провадженні №0000051 від 18квітня 2019 року обмежуються права та законні інтереси ,зазначених осіб.Так на сьогодні після проведення обшуку,що був проведений 28.08.2019 року-29.08.2019 у нежитловому складському приміщенні літ.S площею 382,8кві.м,за адресою :вул.Дахнівська 50 ,в м.Черкаси,що належить фізичним особам на праві приватної власності,двері до зазначеного приміщення були опечатані за допомогою паперових бирок з пояснювальними написами,підписами понятих,слідчого та відтиском печаткидля пакетів №24 СУ ГУНП в Черкаській області». Вказане, унеможливлює власникам приміщення доступ до свого майна та обмежує їх у його користуванні, також це унеможливлює користуванням майном, яке не має відношення до кримінального провадження та не належить ТОВ «Хітет» і яке в силу того, що вироблене на території України не могло ввозитись поза митним контролем так не було імпортованим. Нормами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Враховуючи те, що органом досудового розслідування не надано стороні захисту жодної копії постанови, як не надано витягу з ЄРДР про реєстрацію вказаного вище правопорушення, прошу суд вважати строки на оскарження не порушеними.Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої та підписаної 04.11.1950 року, ратифікованої 17.07.1997 року (із заявами та застереженнями) , яка набула чинності 11.09.1997 року (із змінами і доповненнями)у кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Статтею 55 Конституції України передбачено, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (Рішенні Конституційного Суду № 9-зп від 25.12.97). Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (ч. 2 ст. 124 Конституції України).Частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (Рішенні Конституційного Суду N2 9-зп від 25.12.97). Незважаючи не вказане скаржниками було подано клопотання до слідчого та прокурора, але на момент подання даної скарги відповіді на нього не отримано. Процесуальний нагляд за досудовим розслідуванням здійснюється Черкаською місцевою прокуратурою. Одним із завдань прокуратури в цілому та прокурора зокрема є здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Згідно із частиною 3 ст. 26 КПК Українислідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу III КПК України не визначено.

З урахуванням цього можливе застосовування аналогії закону на підставі ст.7 КПК та положень ч.1 ст. 21 цього Кодексу про те, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. У більшості випадків КПК визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, тобто слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог територіальної та інстанцшної підсудності. Відповідно до фактичних обставин справи вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000051 від 18.04.2019 року здійснюється Слідчим Управлінням ГУНП в Черкаській області, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, процесуальне керівництво здійснюється Черкаською місцевою прокуратурою, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Б. Хмельницького, 60, відповідно відноситься до територіальної юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси. Статтею 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про: зобов`язання вчинити певну дію.Просить суд зобов`язати посадову особу, слідчого ОВС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 , чи іншу посадову особу, уповноважену на здійснення вказаних дій, винести постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 10000051 від 18.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, на підставі п.7 ч.І ст.284 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися ,хоч і були належним чином повідомленні про час,місце ,дату розгляду справи ,причина неявки невідома.

Слідчий суддя ,вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи ,приходить до висновку ,що скарга не підлягає до задоволення.

У провадженні СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 18.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.364-1 КК України.

27.09.2019 року до Черкаської місцевої прокуратури з прокуратури Черкаської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000051 від 18.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.2ст.364-1 КК України на підставі п.7ч.ст.284 КПК України.

Прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 27.09.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000051 від 18.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.2ст.364-1 КК України на підставі п.7ч.ст.284 КПК України,оскільки на даний час досудове розслідування триває.

Статтею 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу,- підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Натомість звертаю увагу, що з аналізу положень норм ст.9, 223 КПК вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Потреба у проведенні слідчих дій в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки,що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор,слідчий суддя(в частині строків розгляду питань,віднесених до його компетенції),а судового провадження - суд.

Також на думку слідчого судді є необґрунтованими вимоги скарги щодо закриття кримінального провадження та зобов`язання органів досудового наслідування, або прокуратуру Черкаської області винести постанову або надати вказівки про закриття кримінального провадження №0000051 від 18.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.364-1 КК України, відповідно до вимог визначених ст. 284 КПК України оскільки зазначені процесуальні дії належать до компетенції слідчого і прокурора і реалізуються виключно цими посадовими особами на підставі оцінки доказів та обставин кримінального провадження відповідно до ст.94 КПК України ,а слідчий суддя не наділений повноваженнями приймати рішення ,які не передбачені КПК України.

Відповідно до ст.308 КПК України підозрюваний,обвинувачений,потерпілий,інші особи,права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування,мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим ,прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень . Особа,яка подала скаргу ,невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи,винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Розгляд скарги здійснюється слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що випливає із сукупності норм КПК України та деталізовано роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року за №1640/0/4-12.

У своєму листі від 05.04.2013 року за № 223-558/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив , що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, скарг територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Як вбачається з постанови від 27.09.2019 року про відмову в задоволенні клопотання старшого групи слідчих-старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , ,що в провадженні СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області знаходиться кримінального провадження №0000051 від 18.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.364-1 КК України, за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104, яке територіально знаходиться в адміністративній одиниці дії Соснівського районного суду м. Черкаси.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути лише про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Атому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя-,:
У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ,Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІТЕТ» в інтересах та від імені яких діє адвокат ОСОБА_3 ,зацікавлена особа старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій,які він зобов`язаний вчинити- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено20 листопада 2019 о 08 год.10 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1