Справа № 461/7963/19
Провадження № 1-кс/461/9140/19
УХВАЛА

08.11.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001061 від 02.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обґрунтовуючи подану скаргу, покликається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, що прийнята слідчим у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Вважає дану постанову невмотивованою, оскільки в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють його закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження. Вказує, що у справі не проведено всіх необхідних слідчих дій задля повного та об`єктивного досудового розслідування. При цьому, весь тягар доказування слідчим фактично покладено на потерпілу. Просить скаргу задовольнити.

Скаржниця, подала заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності. В судовому засіданні 30.10.2019 року скаргу підтримала з мотивів наведених у ній. Виходячи з принципу змагальності учасників кримінального процесу та диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України, з урахуванням обмежених строків розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржниці.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0001061 від 02.03.2018 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що за результатами проведеного досудового розслідування 25 березня 2019 року слідчим слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001061 від 02.03.2018 року, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

ОСОБА_3 має процесуальний статус потерпілої у даному кримінальному провадженні.

За твердженнями слідчого, оскаржувана постанова прийнята за результатами оцінки отриманих в ході слідства доказів та відсутності об`єктивних та достатніх доказів вважати, що було вчинено злочин, передбачений ч.1 с.185 КК України. До вказаного висновку слідчий прийшов, у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування не виявилось можливим виявити очевидців та свідків злочину, встановити вартість викраденого майна та його місце знаходження, суму заподіяних злочином збитків, а тому не вдалось можливим встановити факт фіксації події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, матеріали кримінального провадження №0001061 від 02.03.2018 року не містять доказів того, що органом досудового розслідування були проведені всі передбачені КПК України слідчі дії необхідні для встановлення обставин даного кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що слідством допущено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки, окрім допиту потерпілої, не було проведено жодних слідчих дій на встановлення всіх обставин справи, зокрема не вжито достатніх заходів для встановлення очевидців та свідків злочину, не проведено жодної слідчої дії для встановлення вартості викраденого майна та його місця знаходження, не встановлено суми заподіяних злочином збитків. При цьому, наявний у матеріалах кримінального провадження рапорт оперативного уповноваженого доказом відсутності події злочину не в`являється, оскільки не співставлений з іншими здобутими по справі доказами. Відтак не досліджено усіх обставин справи, не надано отриманим доказами належної оцінки з точки зору їх взаємозв`язку.

Крім того, сама скаржниця повідомили, що готова надати слідчому докази щодо вартості викраденого майна, однак слідчий з цього приводу до неї не звертався.

Таким чином, в ході розгляду скарги встановлено, що органом досудового розслідування не було вжито достатніх та належних заходів, з метою встановлення та перевірки події злочину та доводів потерпілої щодо вчинення відносної неї кримінального правопорушення.

Всупереч положень ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить обґрунтованих відомостей, які стали підставою для прийняття постанови, не містить мотивів прийняття постанови та їх належного обґрунтування.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи наведене, вважаю, що органом досудового розслідування не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи. Встановлені в ході розгляду скарги обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, оскаржуване рішення слідчого є передчасним, а тому постанову слідчого слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001061 від 02.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України слід скасувати, а матеріали кримінального провадження скерувати до Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області для відновлення слідства, а тому скарга є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001061 від 02.03.2018 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001061 від 02.03.2018 року скерувати до слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області для відновлення слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5