УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке мотивував тим, що 22.04.2019 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області було накладено арешт у кримінальному провадженні №0000302 від 18.04.2019 на автомобіль марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова VIN НОМЕР_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 , із зберіганням вказаного майна в Вінницькому РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області.

Приводом для реєстрації вказаного кримінального провадження став факт незаконного придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Дане кримінальне провадження, відомості про яке 18.04.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000302 розслідується слідчим СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Вважає, що даний арешт накладено необґрунтовано та він підлягає скасуванню, оскільки заявник не являється підозрюваним, обвинувачений, тому підстави для перебування вказаного майна під арештом відсутні.
В судове засідання заявник не з`явився, проте надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Дане клопотання підтримує в повному обсязі.
В судове засідання слідчий не з`явився, однак був повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався без фіксації процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Згідно зі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 18.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2019 клопотання слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задоволено та накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_1 , номер кузова VIN НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 , із зберіганням вказаного майна в Вінницькому РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі потреби досудового розслідування виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, дані речі можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберігати на собі його сліди, або фіксувати певні факти, які стосуються обставин кримінального правопорушення (злочину).

Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки відповідне майно є речовим доказом у справі.
З метою унеможливлення подальшого відчуження вищевказаного майна та забезпечення його схоронності ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2019 року було обґрунтовано накладено на нього арешт і на даний час законних підстав для скасування арешту не вбачається.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя