Провадження №1кс/359/3582/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 листопада 2019 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0001805, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, працюючого офіційно молодшим комірником ТОВ «АТБ-маркет», маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області підполковник поліції ОСОБА_4 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором, в якому просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання, в період з 09:15 по 10:30 04 листопада 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив незаконно заволодіти мобільним телефоном належним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий знаходився за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , після чого в останнього виник умисел направлений на незаконне відкрите заволодіння майном належним останній, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи.

Реалізуючи свій умисел направлений на незаконне відкрите заволодіння майном належним ОСОБА_7 , поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, приблизно о 10:30 04 листопада 2019 року ОСОБА_5 , попередньо намотавши на свою праву руку завчасно підготовлену ганчірку (мотузку) з уламками скла, прибув до квартири АДРЕСА_3 звернувши увагу на ОСОБА_7 , після чого погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я останньої та позбавленням життя, а саме погрожуючи ударами правої руки на яку була намотана ганчірка (мотузка) з уламками скла, здійснив напад на останню одразу висловивши вимогу негайної передачі належного їй майна, а саме мобільного телефону.

Продовжуючи реалізацію свого умислу ОСОБА_5 , нехтуючи вимогами ОСОБА_7 щодо негайного припинення його незаконних дій, застосовуючи фізичну силу штовхнув останню на диван, після чого вона, сприйнявши дії та вислови ОСОБА_8 як реальні, перестала чинити йому опір, після чого ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_7 , відкрито заволодів належним їй майном, а саме бувшим у використанні мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «J7» з двома сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_2 та ПрАТ «ВФ Україна»: НОМЕР_3 , вартістю 2000 гривень, тримаючи його в руці.

У подальшому ОСОБА_7 висловила вимогу ОСОБА_5 щодо негайного припинення його незаконних дій та негайної передачі належного їй вказаного вище мобільного телефону, однак останній, нехтуючи законними вимогами останньої, взяв до рук кухонну сокиру котра перебувала в кімнаті будинку, та демонструючи її, висловив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, після чого ОСОБА_7 , сприйнявши дії та вислови ОСОБА_5 , як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, вибігла з будинку.

Після чого ОСОБА_8 , усунувши всі перешкоди, із мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «J7» з двома сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_2 та ПрАТ «ВФ Україна»: НОМЕР_3 , вартістю 2000 гривень належним ОСОБА_7 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), розпорядившись ним за власним розсудом, завдавши останній майнової шкоди на вказану вище суму.

04 листопада 2019 року ОСОБА_8 , в порядку передбаченому ст. 208 КПК України, затримано за вчинення вказаного кримінального правопорушення (злочину).

05 листопада 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Вороньків Бориспільського району Київської області, громадянину України, українцю, не одруженому, з середньою освітою, працюючому молодшим комірником ТОВ «АТБ-маркет», маючому на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 04 листопада 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було оглянуто квартиру та місце де зі слів потерпілої ОСОБА_9 лежав мобільний телефон, яким заволодів ОСОБА_5 приблизно о 10:30 04 листопада 2019 року;

- протоколом огляду від 04 листопада 2019 року поруч з будинком АДРЕСА_1 , в ході якого співмешканка ОСОБА_5 - ОСОБА_10 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J7» з двома сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_2 та ПрАТ «ВФ Україна»: НОМЕР_3 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04 листопада 2019 року, у ході якого вона показала, що приблизно о 10:30, коли вона була в себе в кімнаті, за адресою: квартира АДРЕСА_3 , почула, що хтось зайшов до будинку, тому вона вирішила перевірити, та коли відкрила двері кімнати, то побачила на порозі кімнати чоловіка, який приходив раніше з Лєною, на правій руці в даного чоловіка була намотана ганчірка (батіг) чорного кольору зі шматками різнокольорового скла. В цей момент вона злякалась за своє життя, тому що даний чоловік неочікувано увірвався до кімнати, та замахнувши на неї правою рукою, в якій була ганчірка (батіг) зі шматками скла та висловлюючи погрози, що її заріже, відштовхнув її на диван, який стояв в неї за спиною, та забрав мобільний телефон марки «Samsung» модель «J7» золотистого кольору 2016 року випуску з двома сім картами мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»: НОМЕР_2 та ПрАТ «ВФ Україна»: НОМЕР_3 . Телефон лежав на столі з права під стіною. В свою чергу ОСОБА_7 намагалась в його забрати з рук телефон, але він її відштовхував та намагався вдарити, висловлював погрози, а саме говорив, що він її поріже, заріже, після чого відштовхнув на холодильник, який стоїть в коридорі, в наслідок чого вона впала на підлогу. Після чого даний чоловік схопив сокиру, яка лежала в раковині умивальника на кухні, та нею замахнувся на ОСОБА_7 , піднявши сокиру вище її голови, перебуваючи від неї на відстані приблизно одного кроку та сказав, що її зарубає, поріже. Він стояв спиною до коридору, а ОСОБА_7 стояла спиною до виходу з будинку. В цей момент вона, злякавшись за своє життя, розцінивши дані висловлювання, як реальну загрозу своєму життю, швидко вибігла з будинку;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_7 від 04 листопада 2019 року, у ході якого ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 04 листопада 2019 року приблизно о 10:30 в квартирі АДРЕСА_3 , вчинила напад на неї ОСОБА_7 та незаконно заволоділа належним їй мобільним телефоном;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04 листопада 2019 року, який показав, що дійсно підвозив 03 листопада 2019 року приблизно о 14:00 ОСОБА_12 до її подвір`я, яка була в стані алкогольного сп`яніння та без свого мобільного телефону;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04 листопада 2019 року, яка показала, що її співмешканець ОСОБА_5 приніс додому телефон марки «Самсунг», який він, як пояснив їй, забрав у жінки ОСОБА_13 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 04 листопада 2019 року, у ході якого ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_5 як її співмешканця, та як особу яка принесла до місця її проживання мобільний телефон марки «Самсунг»;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 05 листопада 2019 року, яка повідомила, що приблизно о 09:00 до неї заходила жінка, яка шукала ОСОБА_15 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (злочину), оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження знарядь вчинення кримінального правопорушення (злочину), а саме: сокиру та ганчірки (мотузки) з уламками скла;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого, оскільки у ході допиту потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_5 може спробувати вплинути з метою зміни нею своїх показань на свою користь, тому остання просить обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ураховуючи викладені вище обставини, орган досудового розслідування вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, оскільки є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (злочину) та перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого.

Відповідно до ст. 178 КПК України у досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину);

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє йому перебувати під вартою в слідчому ізоляторі.

Орган досудового розслідування вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання щодо підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити знищення або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (злочину), оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження знарядь вчинення кримінального правопорушення (злочину), а саме: сокири та ганчірки (мотузки) з уламками скла. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Отже, слідчий вважає, що у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти їм.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечили, посилаючись зокрема на необґрунтованість підозри та відсутність доказів про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просили звернути увагу на те, що останній вину визнав, а тому можливо застосувати до нього інший біль м`який запобіжний захід.
Заслухавши позицію слідчого та прокурора, пояснення ОСОБА_5 та позицію захисту, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак, є всі підстави для обрання іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.
При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.
Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На думку судді, в жодному випадку такий суспільний інтерес, не може бути вище вимог Конституції України, відповідного Законодавства України та запровадженого порядку притягнення особи до відповідальності.
В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
У цьому зв`язку, слідчий в судовому засіданні визнав, що ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні вину. Зазначена обставина не може бути свідченням наявності будь-якого ризику, визначеного ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні 3 дітей: 2004 року народження, 2006 року народження та 2008 року народження. Згідно характеристики сільської ради характеризується посередньо.
Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваної, яка має визначене місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, на утриманні батька 1937 року народження, який згідно довідки ЛКК № 244 від 30.05.2014 року зважаючи на ряд захворювань потребує стороннього догляду та не здатен до самообслуговування та рекомендації лікаря кардіолога, яким надано рекомендації щодо до обстеження та лікування ОСОБА_16 , з огляду на відсутність належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.
В цьому випадку, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити, та, вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 183, 184, 186, 192-194, 196, 199, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням обов`язків, які діють протягом двох місяців, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, на першу вимогу; заборони спілкування зі свідками та потерпілою в кримінальному провадженні; не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду (в залежності від стадії розгляду) свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ) в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня.

Термін дії ухвали слідчого судді та відповідних обов`язків відносно ОСОБА_5 становить до 24.00 год. 03.01.2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена прокурором, захисником та підозрюваною до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з моменту оголошення ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 08.11.2019 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1