ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3749/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2019 р. слідчий суддя Дарницький районний суд міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003784 від 22 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відності відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області Бериславського району міста Нова Каховка, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з процесуальним керівником прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивлвано тим, що ОСОБА_6 , 22 травня 2019 року, знаходився за місцем тимчасового мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 у вагончику, де самостійно протягом дня вживав спиртні напої.
Близько 13 години 30 хвилин 22 травня 2019 року у вагончик до ОСОБА_6 зайшов знайомий ОСОБА_7 . Під час спільного перебування у вагончику, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, який переріс в обопільну бійку.
Під час бійки у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_6 , взяв зі столу ніж господарсько - побутового призначення, та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на вбивство, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді смерті іншої людини, тобто потерпілого ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з використанням ножа господарсько-побутового призначення, тримаючи його в правій руці, цілеспрямовано наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 , тобто в життєво важливий орган, тим самим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, від чого останній помер на місці, тим самим вчинив вбивство ОСОБА_7 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, а саме - домашній арешт. При цьому, підозрюваний вину у вчиненому злочину визнав уцілому.

Вислухавши доводи прокурора, посяннення підозрюваного та його захисника, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст. 5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту « с » пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підозрюється ОСОБА_6 .
Обгрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними на даному етапі досудового розслідування доказами, а саме:

- рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 22 травня 2019 року ;

- протоколом ОМП від 22 травня 2019 року ;

- протоколом огляду трупа від 22.05.2019 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22травня 2019 року ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22 травня 2019 року ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22 травня 2019 року ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22 травня 2019 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22травня 2019 року ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22 травня 2019 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 22травня 2019 року ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

22 травня 2019 року о 18 годин 40 хвилин ( фактичний час затримання 22 травня 2019 року о 14 годині 05 хвилин ) ОСОБА_6 затримано в порядку ст .208 КПК України.

22 травня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0003784 від 22 травня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Так ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
В порядку ст.177 КПК України встановленні ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, останній, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду,
- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх свідчень, оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насильства, та в ході досудового розслідування встановлені свідки вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину. Враховуючи це, ОСОБА_6 може здійснювати вплив на останніх з метою зміни їх свідчень.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

До підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те що, вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте, з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б виступати в якості поручителя відсутні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде абсолютно не дієвою, зважаючи на обставини кримінального правопорушення вид злочину та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики.

Крім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних та сімейних зв`язків, постійного місця проживання в місті Києві, зареєстрований в Дніпропетровській області.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_6 , обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри щодо ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 22 травня 2019 року.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі « Хайредінов проти України », ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у « демократичному суспільстві » у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту ( c ) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 - є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду лише запобіжний захід - тримання під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засідання доведено, що інший - більш м"який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, зважаючи на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих ( розшукових ) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст. 197 КПК України, а саме по 20 липня 2019 включно.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч. 1 ст. 115 КК України, а саме - умисне вбивство, який відповідно до ст. 12 КК України - є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя розмір застави не визначає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003784 від 22 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відності відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області Бериславського району міста Нова Каховка, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу статті 89 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор » строком на 60 діб, тобто до 22 липня 2019 року 14 години 05 хвилин включно, без права на внесення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: