ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 666/1379/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/1065/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000423 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.07.1999 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 140 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 16.03.2005 року по відбуттю строку покарання; 26.09.2007 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 185 ч.3,69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 07.11.2008 року на підставі постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 30.10.2008 року в силу ст. 82 КК України з заміною покарання на виправні роботи з утриманням 20% заробітку в дохід держави, невідбута частина покарання складає 10 місяців 27 днів; 26.02.2013 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі; 13.05.2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 185 ч.3, 187 ч.1, 162 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09.09.2015 року на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Херсона від 01.09.2015 року в силу ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк покарання складає 1 рік 7 місяців 27 днів, визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України і призначено покарання: за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.05.2013 року та визначено остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі закритого типу.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту фактичного затримання, тобто з 04.02.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 - тримання під вартою залишено без змін до повного відбуття покарання, призначеного цим вироком.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 900 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 300 грн.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 , 01.02.2016 року близько 19-00 години, знаходячись біля під`їзду № 3 будинку № 82 б по вул. Шовкуненка в м. Херсоні, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, направленою на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для здоров`я особи, заволодів майном ОСОБА_10 : чоловічою сумкою чорного кольору вартістю 490 грн., в якій знаходилися грошові кошти у розмірі 400 грн., паспорт громадянина України та страхове свідоцтво на ім`я потерпілого, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті своїх дій заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 890 грн.
Крім того, ОСОБА_7 03.02.2016 року близько 14-00 години, знаходячись в районі будинку АДРЕСА_2 , умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, направленою на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив напад на ОСОБА_11 , поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я останньої, який виразився в нанесені одного удару рукою в область потилиці, в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 187 від 01.03.2016 року, спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, під час якого відкрито заволодів майном останньої, а саме: жіночою сумкою чорного кольору, яка матеріальної цінності не представляє, в якій знаходилися грошові кошти у розмірі 300 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті своїх дій заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану вище суму.
Крім того, ОСОБА_7 03.02.2016 року близько 20-45 години, знаходячись поряд з будинком № 120, розташованим по вул. 40 років Жовтня в м. Херсоні, переслідуючи прямий корисливий умисел та мету, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив напад на ОСОБА_12 , поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я останньої, який виразився в нанесені близько 15 ударів в область правої кісті викруткою, в результаті чого, згідно до висновку експерта № 162 від 14.03.2016 року, спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран правої верхньої кінцівки, які віднесено до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, під час якого намагався відкрито заволодіти майном потерпілої, а саме: жіночою сумкою з лаковим покриттям, чорного кольору, вартістю 400 грн.; шкіряним гаманцем вартістю 100 грн.; грошовими коштами у розмірі 100,00 грн.; банківською карткою банка «ПриватБанк», на рахунку якої були грошові кошти у розмірі 270,00 грн.; косметикою, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє; паспортом громадянина України на ім`я потерпілої, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, ОСОБА_7 04.02.2016 року близько 09-45 годині, знаходячись в районі перехрестя вул. Ладичука та вул. Ливарної в м. Херсоні, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, направленою на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для здоров`я особи, що виразилося в нанесенні товчка в область спини, шляхом ривку, заволодів майном потерпілої ОСОБА_13 , а саме: жіночою сумкою чорного кольору зі вставками вартістю 525,00 грн., в якій знаходилися: мобільний телефон НТС білого кольору вартістю 5175 грн., в шкіряному чохлі білого кольору вартістю 250 грн., в якому знаходилася сім карта оператора МТС з номером НОМЕР_1 ; грошові кошти у розмірі 340 грн.; шкіряні рукавиці чорного кольору вартістю 83,33 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті своїх дій заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 6373,33 грн.

Вказані дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно; за 2 та 3 епізодами дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме - незастосуванням закону, який підлягав застосуванню ст. 59, ч. 2 ст. 187 КК України (конфіскація майна), що потягнуло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацію всього майна, яке є його власністю; за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_7 у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацію всього майна, яке є його власністю. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.05.2013 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацію всього майна, яке є його власністю з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З резолютивної частини вироку виключити вказівку суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до повного відбуття покарання, призначеного цим вироком. Вказати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінювати до набрання вироком законної сили. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок щодо ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, задовільно - за місцем попереднього ув`язнення, раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення умисних корисних злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнав повне визнання вини та щиросердне каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України відносно особи похилого віку.
Враховуючи вказані дані, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 187 КК України за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі, з чим погоджується й апеляційний суд.
Разом з цим, колегія суддів погоджується з апеляційним доводом прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Так, санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає обов`язкове призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Згідно із ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, передбачений ст. 187 ч. 2 КК, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому до нього слід застосувати додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні вироку судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України є підставою для його скасування в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України.
Разом з цим, вимоги апеляційної скарги про зазначення у вироку апеляційного суду про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не змінювати до набрання вироком законної сили не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінального процесуального
законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого (підсудного), підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Оскільки вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, запобіжний захід втрачає свою силу.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати і ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання :
-за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
-за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацію всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацію всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.05.2013 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацію всього належного йому на праві власності майна.
Строк відбування основного покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 04.02.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування основного покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважати основне покарання фактично відбутим.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2