Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/5004/18
Провадження № 1-кп/490/583/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шевченкове Жовтневого /нині - Вітовського/ району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

З 27 квітня 2017 року ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом у військовому званні "солдат".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 квітня 2017 року № 110 він призначений на посаду водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки 2 денсантно-штурмового батальйону вказаної військової частини.

Проте, 29 липня 2017 року о 07 годині 30 хвилин він не з`явився вчасно на службу без поважних причин та був відсутній на місці служби до 03 серпня 2017 року без поважних причин.

До того ж, 08 серпня 2017 року о 07 годині 50 хвилин він повторно не з`явився на службу без поважних причин та був відсутній на місці служби без поважних причин до 14 травня 2018 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він зазначив, що не з`являвся до військової частини через те, що не зміг поєднати обов`язки по військовій службі із своїми обов`язками у родині та був змушений надавати допомогу сім`ї.
Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періодів з 29 липня по 03 серпня 2017 року та з 08 серпня 2017 року по 14 травня 2018 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

4. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та судовому розгляді кримінального провадження.
Ту обставину, що обвинувачений добровільно з`явився до органів прокуратури та у розшуку не перебував. суд розцінює, як його з`явлення із зізнанням, та таке також враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

5. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

6. При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

ОСОБА_4 був вчинений злочин, який відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є тяжким.

На обліках в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, має родину, міцні соціальні зв`язки.

Наведене у сукупності доводить, що ОСОБА_4 вчинив злочин лише внаслідок того, що, обираючи родом своїх занять військову службу, недостатньо усвідомлював особливості та характер військової служби, але - не внаслідок спрямованості його особи.

Визначення виду та міри покарання.

7. Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - у вигляді 3 років позбавлення волі.

При цьому враховуючи наведені вище відомості про його особу, ту обставину, що злочин він вчинив через помилку в обранні роду занять, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

8. Обвинувачений просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Але такий вид покарання санкцією частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України не передбачений.

Підстав же для призначення покарання, менш суворого, ніж передбачене санкцією відповідної статті, що передбачені у статті 69 Кримінального Кодексу України, судом не встановлено, адже в цьому випадку судом не встановлена наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та суттєво зменшують суспільну небезпеку вчиненого ним злочину.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

21.08.2019