ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11сс/818/1614/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
третьої особи щодо
майна якої вирішується
питання про арешт - ОСОБА_7 ,
представника - адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000226 від 01.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України про арешт майна.
Накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на вилучені 19.07.2019 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 :
-банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 ;
-банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_11 ;
-банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 ;
-банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_13 ;
-аркуш паперу з чорновими записами;
Відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту під час огляу:
-барсетки чорного кольору;
-грошових коштів в іноземній валюті долари США в сумі 7 286 доларів США, 71 купюра по 100 доларів США, купюра номіналом 50 доларів США; 6 купюр номіналом 20 доларів США, одна купюра номіналом 10 доларів США,6 купюр номіналом 1 долар;
-грошових коштів в сумі 11 900 грн., 14 купюр номіналом 500 грн., 6 купюр номіналом 200 грн., 27 купюр номіналом 100 грн;
-водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 ( НОМЕР_5 );
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мітсубісі Аутлендер», чорного кольору, НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_7 ( НОМЕР_7 );
-талон на заправку БРСМ 20 літрів бензину А95 Євро;
-картку на пальне АЗС «WOG» 20 літрів бензину А95;
-дисконтну карту «Епіцентр»;
-чеки на купівлю будівельних матеріалів в кількості 15 шт.;
-візитні картки в кількості 3 шт.;
-дисконтну картку «Нова лінія»;
-тримач від сім картки «Водафон»;
-страховий поліс серії АО0009526 на транспортний засіб «Мітсубісі Аутлендер», чорного кольору, НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_7 ( НОМЕР_7 );
-квитанцію продажу іноземної валюти на купівлю 2000 доларів США від 19.07.2019 16:31 год.;
-квитанцію «Альфабанк» на видачу готівки на ім`я ОСОБА_7 на суму 16000 грн. 29.11.2018.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 21.07.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 19 400 грн., які вилучені 19.07.2019 в ході проведення обшуку житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2019.

В обгрунтування клопотання зазначив, що прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 юристом першого класу ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000226 від 01.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Задовольняючи частково клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що банківські картки та аркуш паперу з чорновими записами є речовими доказоми та мають значення для забезпечення кримінального провадження.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на все тимчасово вилучене майно.

Також прокурор просить поновити пропущений строк, посилаючись на те, що оголошення ухвали відбулось без його участі, про дату та час проголошення ухвали він та Харківська місцева прокуратура №1 не повідомлялися, про факт постановлення ухвали він дізнався 02.09.2019 від захисника особи, у якої було вилучено майно, а з її змістом ознайомився в Єдиному реєстрі судових рішень.
Твердження прокурора щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання прокурора або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, діючої редакції цієї норми права, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі.
В клопотанні про арешт майна (а.с. 1-5) прокурором вказано, що виникла необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим, клопотання прокурора містить суттєві протиріччя.

Ч 5 ст. 132 КПК України вказує, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Також прокурором в клопотанні процитовано низку статей КПК України, однак не наведені відповідне правове обґрунтування підстав та мети арешту, а також клопотання не містить посилання щодо наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того прокурором в якості правової підстави в обґрунтування необхідності арешту майна кілька раз процитовано не існуючу стару редакцію ст.170 КПК України.

Як вбачається з клопотання прокурора про арешт майна, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тоді як необхідно зазначати та доводити, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Також є незрозумілим і взаємовиключним те, що прокурор в клопотанні вказує на той факт, що виявлені в ході огляду речі, документи та грошові кошти являються предметом вчинення кримінального правопорушення і в той же час знаряддям вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Таким чином клопотання прокурора не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України.
Слідчий суддя всупереч вимогам ч.2 ст.171 та ч.3 ст.172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам законодавства, а тому апеляційний суд не може погодитися з рішенням про необхідність навіть часткового задоволення клопотання у тому вигляді, в якому воно надано до слідчого судді та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч.1 ст.170 КПК України.
За наведених не усунутих протиріч між клопотанням та матеріалами доданими в його обґрунтування ухвала слідчого судді є передчасною.
Данні недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді в повному обсязі.
Наявний стан речей на переконання судової колегії є неприйнятним.
Приймаючи рішення про необхідність задоволення апеляційної скарги відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів виходить з того що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.1,3 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України і що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а тому вважає необхідним разом з доданими до нього матеріалами повернути його прокурору для усунення недоліків встановивши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року щодо часткового задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000226 скасувати.
Винести нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно повернути прокурору, встановивши йому строк в 72 години з часу отримання даної ухвали для усунення недоліків та приведення до відповідності з вимогами ст. 171 КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді