ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балхаш Республіка Казахстан, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимий: - 18 квітня 2007 року Немирівським райсудом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 02 квітня 2010 року звільнений умовно-достроково, не відбута частина покарання становила 1 рік 4 місяці 3 дні; - 21 червня 2012 року Замостянським райсудом м. Вінниці за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України на 9 років позбавлення волі, покарання за яким відбув 04 листопада 2016 року, -
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лисичанськ Луганської області, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 , судимий: - 12 січня 2007 року Лисичанським міськсудом Луганської області за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік; - 13 лютого 2008 року Малинівським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, 25 червня 2010 року звільнений умовно-достроково, не відбута частина покарання становила 1 рік 3 місяці 18 днів; - 15 квітня 2013 року Лисичанським міськсудом Луганської області за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік; - 06 березня 2014 року Лисичанським міськсудом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі, покарання за яким відбув 30 січня 2017 року; - 14 лютого 2018 року Коростенським міськсудом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, -
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачені: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_14 , інші учасники потерпілий ОСОБА_15 ,

В С Т А Н О В И В:
19 жовтня 2018, приблизно о 02 год. 30 хв. (а не в 03 год., як про це помилково вказано в обвинувальному акті) ночі, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, знаходячись поблизу будинку № 2/19 по вул. Симиренка в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинили розбійний напад на гр-на ОСОБА_16 з метою заволодіння його майном та заволоділи ним, завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 800 грн., за таких обставин.

Так, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приблизно о 01 год. вказаної ночі, перебуваючи в районі перехрестя вул. Симиренка та Жолудєва в м. Києві, відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішили з корисливих мотивів із використанням предметів схожих на ножі вчинити розбійний напад на перехожих громадян з метою заволодіння чужим майном, тим самим вступили у попередню змову на вчинення розбою. З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, почали очікувати осіб, на яких можливо було б вчинити розбійний напад. Побачивши приблизно о 02 год. ночі 19 жовтня 2018 року біля будинку АДРЕСА_5 раніше незнайомого ОСОБА_16 , вони вирішили заволодіти його майном шляхом розбійного нападу. З цією метою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розпочавши знайомство з ОСОБА_17 під вигаданим приводом, раптово погрожуючи предметом схожим на ніж, намагалися відвести його за прилеглі будинки по АДРЕСА_6 . Через опір з боку ОСОБА_16 та намагання втекти, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наздогнали потерпілого і почали наносити удари кулаками та руками по різних частинах його тіла, а також нанесли йому декілька (а не два, як про це помилково вказано в обвинувальному акті) ударів предметом схожим на ніж в область грудей та плеча, вимагаючи від останнього передати їм гроші та цінні речі. Сприйнявши дії ОСОБА_18 та ОСОБА_13 як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, ОСОБА_19 не став чинити опір. Остаточно подолавши волю потерпілого до опору, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 самостійно заволоділи грошима останнього в сумі 800 грн. та його особистими документами (паспорт, посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС, банківські картки тощо), після чого з привласненим чужим майном намагалися втекти з місця злочину, але були затримані співробітниками поліції.

Вказаними спільними діями ОСОБА_18 та ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_20 було заподіяне легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді непроникаючого поранення грудної клітки справа та двох колото-різаних ран лівого плеча, тобто є проявом фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свою вину у вчиненні розбою не визнали та, скориставшись своїм правом на захист та від самовикриття, відмовилися давати показання у справі, кожний окремо. Під час судових дебатів вони також не повідомили обставин подій, які мали місце на їх думку.

Захисник наполягала на тому, що слідством не здобуто і не надано суду належних та допустимих доказів винуватості БОРДУНА та МЕНДУСЬ у вчиненні поставленого їм у провину діяння. Просила критично оцінити плутані показання потерпілого, свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а також показання зацікавлених осіб свідків працівників поліції ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , вважала пред`явлене обвинувачення безпідставним і таким, що ґрунтується на припущеннях. Посилаючись на істотні порушення органом досудового розслідування процесуального закону, що потягло за собою правову нікчемність поданих доказів, захисник просила суд визнати їх недопустимими (т. 2 а. 53-61), а за підсумком ухвалити виправдувальний вирок.

Не дивлячись на захисну позицію обох обвинувачених, їх винуватість у вчиненні поставленого їм у провину злочину за викладених вище обставин з окремими уточненнями поза межами розумних сумнівів підтверджується сукупністю ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а у своєму взаємозв`язку виявилися достатніми для таких висновків суду.

Так, допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_19 показав, що він працює вахтовим методом в зоні відчуження на ЧАЕС. Після чергової вахти в ніч з 18 на 19 жовтня 2018 року, приблизний час 01 год., повертався до дому від родичів, які проживають на мікрорайоні Борщагівка в м. Києві. На перехресті вул. Симиренко та Жолудєва вирішив зупинити таксі. У цей час до нього підійшов хтось з двох обвинувачених і попросив цигарку, потім незнайомець сказав, що в його друга на іншій стороні вулиці є цигарки і він може поділитись. Вони перейшли через дорогу, там був інший обвинувачений. Під час їх спілкування МЕНДУСЬ раптово дістав ніж, погрожуючи яким, наказав йти з ними, при цьому БОРДУН пішов вперед за кут будинку, вказуючи шлях. Злякавшись, він, потерпілий, штовхнув БОРДУНА у спину і почав тікати через дорогу на інший бік вулиці, обвинувачені його переслідували. Тікаючи він впав, обвинувачені почали його бити. Він намагався з`ясувати, що їм потрібно, тоді вони почали вимагати в нього гроші. Під час побиття в нього вирвали з рук документи, заволоділи готівкою 800 грн. і декілька разів вдарили ножем в район спини. Переставши чинити опір, він сказав, що має гроші тільки на карточці, тому потрібен банкомат. Обидва обвинувачені, продовжуючи погрожувати застосуванням ножів, відвели його до ларьків в напрямку банкомату «Ощадбанку» за адресою вул. Симиренка, 1/2, при цьому один знову йшов попереду, а інший позаду з метою недопущення його втечі. Люди, які знаходились в ларьках, могли бачити його в крові. Так вони підішли до банкомату, через який нападники перевірили банківську картку і переконалися, що вона пуста. У зв`язку з цим вони вирішили відвести його за кут будинку щоб «добити». Він чітко запам`ятав заклик одного з обвинувачених до вчинення дій, що загрожували йому втратою життя. Запобіг вказаним діям приїзд патрульної поліції, яка затримала нападників, а сам він був доставлений до лікарні.

Як також уточнив потерпілий: - присутні в судовому засіданні два обвинувачених є тими особами, які за вказаних обставин здійснили на нього напад, однак хто з них першим підійшов до нього і завів розмову про цигарки, а хто чекав на іншій стороні вулиці, хто перший почав бити і вимагати гроші, він вказати не може, ножі мали вони обидва, БОРДУН з одним лезом, а МЕНДУСЬ, одягнутий в спортивний одяг, на голові носив кепку - з подвійним лезом, які стирчали в різні боки, саме МЕНДУСЬ наніс ножові поранення, яких фактично було три, а кількість замахів ножем він порахувати не може; - під час цих подій інших людей поруч не бачив; - до банкомату нападники його вели, щоб зняти гроші, в цей час опору він не чинив через отриманні поранення, а також боячись за своє здоров`я та життя, загрозу яким оцінював як реальну; - під час вказаного нападу нападники заволоділи його речами, а саме: паспорт, посвідчення ліквідатора Чорнобильської катастрофи, перепустка до Чорнобильської зони відчуження та перепустка на 4 енергоблок ЧАЕС, 800 грн. купюрами по 200 грн., банківські картки АТ «ОЩАДБАНК», АБ «УКРГАЗБАНК»; - він дійсно після відвідування родичів перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, проте всі події запам`ятав добре; - БОРДУН та МЕНДУСЬ напали на нього не одразу, а хвилин через 5 10 після початку їх спілкування, МЕНДУСЬ першим дістав ніж, лезо приблизно 10 см, притулив його «під ребро» ззаду в лівий бік та наказав йти з ним, мовляв «є розмова», згодом він бачив ніж і в руках БОРДУНА, який діяв з МЕНДУСЬ узгоджено; - зайшовши за кут будинку за наказом МЕНДУСЬ, він, потерпілий, штовхнув БОРДУНА, від чого той впав на землю, це дало йому змогу втекти, проте обвинувачені його наздогнали, збили з ніг підніжкою і почали разом завдавати йому тілесних ушкоджень, били по голові, в живіт, заламували ліву ногу, він захищався, прикриваючись руками, під час цього побиття і пролунала вимога про гроші; - йдучи до банкомату він пропонував передати кошти нападникам на наступний день, проте їх це не влаштовувало; - магазинчик, біля якого знаходився банкомат, на той момент працював, в ньому МЕНДУСЬ щось купляв, коли потерпілий поруч стояв в закривавленому одязі, на руках МЕНДУСЬ теж були сліди крові, жінка-продавець все це бачила і він дав їй знак, щоб та викликала поліцію; - найбільше агресію під час побиття виявляв МЕНДУСЬ, нападники били його ззаду, тому чітко розпізнати, хто з них які дії вчиняв, не може; - вилучені нападниками особисті речі були йому повернуті, крім окремих банківських карток, впізнання обвинувачених з ним не проводилося, оскільки поліція затримала нападників при ньому.

Всупереч оцінкам захисту відсутні підстави вважати показання потерпілого суперечливими чи плутаними, окремі неточності у деталях, які намагалися з`ясувати під час допиту сторони та суд, логічно пояснені потерпілим станом його хвилювання на час подій та їх давністю.

Крім того, вказані обставини злочину у стислому вигляді знайшли своє відтворення у заяві потерпілого про злочин від 19 жовтня 2018 року, яка була досліджена судом (т. 1 а. 125). Під час дослідження вказаної заяви потерпілий підтвердив свою причетність до складання даного документу.

Вказаний протокол про прийняття усної заяви про злочин від потерпілого складено 19 жовтня 2018 року тобто в день самої події і в цей день дані про неї були внесені до відповідного журналу реєстрації, що узгоджується з часом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 год. 47 хв. 06 сек. 19 жовтня 2018 року, а тому відсутність вказівки в цьому протоколі на конкретний час його складання, на що звернув увагу захист, жодним чином не впливає на допустимість зафіксованих у ньому доказів звернення із такою заявою потерпілого, який ці свої дії підтвердив суду безпосередньо.
Згідно з дослідженим під час судового засідання висновком експерта медика від 24 грудня 2018 року (т. 1 а. 187-192) у потерпілого ОСОБА_16 виявлені: непроникаючі поранення грудної клітки справа; колото-різані рани лівого плеча. Характер цих ран вказує на те, що вони були спричинені не пізніше 02 год. 30 хв. 19 жовтня 2018 року від 3-х дій травмуючого предмету, якому притаманні колото-ріжучі властивості. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень має ознаки легкого, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Згідно з довідкою відділення політравми КМКЛ № 17 від 19 жовтня 2018 року № 1367 (т. 1 а. 161) ОСОБА_19 був доставлений до лікарні через отримані колото-різані поранення грудної клітки та плеча. Суд виключає з обвинувачення посилання на цю довідку в частині визначення характеру виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого, оскільки такі дані встановлюються виключно на підставі висновку судово-медичної експертизи.

Згідно з даними дослідженого судом протоколу огляду місця події від 19 жовтня 2018 року з додатками у виді фото таблиць (т. 1 а. 127-132) на асфальтованій ділянці місцевості по вул. Жолудєва в м. Києві навпроти будинку № 2а (поруч буд. 1/2 по вул. Симиренко) у присутності понятих було виявлено та вилучено металевий ніж сірого кольору в складеному стані (фото № 3), в якому два леза відкриваються з обох сторін в протилежні боки (фото № 4). Під час дослідження фото таблиць до цього протоколу огляду потерпілий вказав, що схожий на цей ніж з двома лезами він бачив, як пам`ятає, в руках МЕНДУСЬ.

Згідно з даними дослідженого судом протоколу огляду місця події від 19 жовтня 2018 року з додатками у виді фото таблиць (т. 1 а. 138-143) на ділянці місцевості по вул. Жолудєва в м. Києві біля будинку № 4б у присутності понятих було виявлено особу чоловічої статті, яка себе не назвала, віком 20-25 років, одягнуту у сині джинси, спортивну куртку синього кольору з червоними вставками, синю куртку з капюшоном, кросівки. Під час поверхневого огляду у правій задній кишені штанів було виявлено сірий розкладний металевий ніж з лезом у відкритому стані, який було вилучено. Під час дослідження фото таблиць до вказаного протоколу огляду потерпілий вказав, що він не може впізнати зі спини особу затриманого, однак впізнає ніж «метелик», яким йому теж погрожували нападники.

Додатки у вигляді фото таблиці до обох вказаних протоколів огляду виготовлені хоча й іншим слідчим, ніж той, який проводив огляд безпосередньо, проте який також входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні з огляду на витяг ЄРДР (т. 2 а. 16), тобто в межах компетенції слідчого. Оскільки ст. 105 КПК України не містить прямої вимоги щодо виготовлення додатків у таких випадках виключно особою, яка проводила процесуальну дію, застереження захисту з цього приводу є надмірними. Що ж стосується завірення підписами осіб, які брали участь у проведенні цих оглядів, паперових конвертів, у які було поміщено вилучені під час огляду предмети, то ця обставина знайшла своє документальне підтвердження під час дослідження судом висновку експерта криміналіста від 19 грудня 2018 року, в якому зафіксовано стан переданих на дослідження предметів та їх упакування (т. 1 а. 169).

Згідно з даними дослідженого судом протоколу огляду місця події від 19 жовтня 2018 року з додатками у виді фото таблиць (т. 1 а. 144-154) на ділянці місцевості по вул. Жолудєва в м. Києві біля будинку № 2а у присутності понятих було виявлено особу чоловічої статті, одягнуту у сині штани, білу кофту, чорну куртку, який назвався ОСОБА_25 . Під час поверхневого огляду БОРДУН добровільно видав паспорт, посвідчення водія, посвідка зони відчуження, службове посвідчення, посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС всі на гр-на ОСОБА_16 , банківські картки на його ж ім`я та інші речі. Під час дослідження фото таблиць до цього протоколу огляду потерпілий вказав, що видані БОРДУНОМ документи належать йому, потерпілому, і були повернуті з часом, крім банківських карток «Ощадбанку», які довелося заблокувати.

Суд вже висловив правову позицію щодо випадків виготовлення додатків до протоколу огляду у вигляді фото таблиці іншим слідчим, який також входить до групи слідчих, а тому не вважає за необхідне повторно її відтворювати за заявою захисту по відношенню до даного протоколу окремо.

Згідно з протоколом огляду місця події від 19 жовтня 2018 року (т. 1 а. 159-160) потерпілий, перебуваючи в КМКЛ № 17 добровільно видав слідчому кофту (джемпер), в яку він був одягнутий під час нападу. На цій кофті були виявлені різані пошкодження на спинці верхньої третині лівого рукава в районі плеча, в області лівої та правої лопаток. Факт завірення підписами осіб, які брали участь у проведенні такого огляду, конверта, у який було поміщено вилучений одяг, знайшов своє підтвердження під час дослідження судом висновку експерта криміналіста від 19 грудня 2018 року, в якому зафіксовано стан переданих на дослідження предметів та їх упакування (т. 1 а. 169).

У всіх вказаних протоколах огляду місця події, до яких долучалися додатки у виді фото таблиць, дійсно слідчим не вказано характеристик технічного засобу фіксації, проте лише через цю обставину суд не вбачає правових підстав для визнання відомостей, які містять такі протоколи, недопустимими, як про це просив захист. При цьому, судом взято до уваги те, що під час дослідження вказаних документів сумніви щодо їх достовірності сторонами не висловлювалися, а відсутність вказівки на технічні характеристики фото пристрою сама по собі не спотворює суті слідчої дії, її результатів та не впливає на законність її проведення.

За висновком експерта криміналіста від 19 грудня 2018 року (т. 1 а. 168-182) під час судово-медичної експертизи одягу (джемпера), виданого потерпілим ОСОБА_17 та двох вилучених під час оглядів місць події ножів встановлено, що на спинці джемпера, в верхній третин, мається два колото-різаних пошкодження та ще одне колото-різане пошкодження на задній поверхні лівого рукава в верхній третині. Ці пошкодження відповідають ранам на тілі потерпілого і могли утворитися від клинка ножа типу «метелик», довжина леза 10,1 см, вилученого 19 жовтня 2018 року за адресою: м. Київ, вул. Жолудєва, 4б.

Всі ці дані повністю узгоджуються з наведеними вище показаннями потерпілого про причетність ОСОБА_18 та ОСОБА_13 до розбійного нападу на нього із застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

Досліджені висновки експертів від 19 та 24 грудня 2018 року є допустимими доказами, оскільки постановлені кваліфікованими експертами в межах своєї компетенції, є належно мотивованими, одержані у порядок та у спосіб передбачений законом, на підставі ухвал слідчих суддів (т. 1 а. 166, 185) за клопотанням слідчого ОСОБА_26 , про що свідчить його підпис, в межах його процесуальних повноважень (т. 1 а. 165, 184), відтак думка захисту про їх недопустимість є надуманою.

Не зважаючи на чіткі підставі вважати знаряддям заподіяння пошкоджень на одязі, а відтак і ушкоджень на тілі потерпілого, ніж, суд залишає незмінною термінологію, якою послуговувалася сторона обвинувачення при формулюванні меж останнього предмет схожий на ніж.

Згідно з дослідженим судом протоколом затримання від 19 жовтня 2018 року (т. 1 а. 232-234) та іншими процесуальними документами щодо заходів забезпечення даного провадження затриманим в межах даного провадження являється крім ОСОБА_18 також і ОСОБА_27 . Ці дані у взаємозв`язку із висновком експерта криміналіста від 19 грудня 2018 року щодо джерела пошкоджень на одязі потерпілого, а також протоколом огляду місця події від 19 жовтня 2018 року, проведеного по вул. Жолудєва в м. Києві біля будинку № 4б, щодо вилученого в другої, аніж БОРДУН, на той час не встановленої особи, якою виявився МЕНДУСЬ, ножа типу «метелик» повністю узгоджуються з показаннями потерпілого про більш активну роль останнього під час розбійного нападу та його пряму причетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому з використанням саме такого ножа. Той факт, що потерпілий при цьому згадував про протилежні ножі в руках МЕНДУСЬ та БОРДУНА в першого з двома лезами, а в іншого з одним, не впливає на ці висновки суду, в основу яких покладені об`єктивні дані. Тому показання потерпілого в цій частині суд відхиляє як помилкові через сукупність факторів, що мають своє логічне пояснення швидкоплинність подій, які супроводжувалися для потерпілого фізичним болем, їх надзвичайний характер, пов`язаний з загрозою для життя. До того ж у даному випадку дані про те, який саме з двох ножів тримав кожний з двох обвинувачених у той чи інший момент спільного вчинення насильницьких дій, пов`язаних з їх використанням по відношенню до одного і того самого потерпілого кожним, що охоплювалося їх спільним умислом, не впливають на правову кваліфікацію дій таких спільників. Не впливають на таку оцінку і дані щодо кількості замахувань ножами, черговості таких дій з боку кожного обвинуваченого окремо та їх послідовності, що також не вдалося достеменно встановити під час досудового слідства та судового розгляду.

Згідно з даними дослідженого судом протоколу огляду місця події від 19 жовтня 2018 року з додатками у виді схеми (т. 1 а. 155-158) була оглянута місцевість на перехресті вулиць Симиренка та Жолудєва. Під час дослідження схеми до вказаного протоколу огляду потерпілий вказав, що на цьому перехресті він намагався «піймати» таксі, потім на протилежний бік вул. Симиренко перейшов на пропозицію одного з обвинувачених, втікав він знову на тротуар цього перехрестя, там були розташовані торгові ларьки, далі по вул. Жолудєва його підводили до банкомату «Ощадбанку», розташованого в будівлі великого «Універсаму».

Оцінюючи за таких обставин показання потерпілого в цілому на предмет можливої помилки в особі нападників, суд вважає поза всяким сумнівом підтвердженими показання останнього щодо того, що 19 жовтня 2018, приблизно о 02 год. 30 хв. ночі, саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яких було затримано відразу після злочину із знаряддями його вчинення (предмети схожі на ножі), діючи погоджено між собою та підтримуючи свої дії із застосуванням вказаних предметів, фактично застосувавши до ОСОБА_16 насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, вчинили напад на нього з метою протиправного з корисливих мотивів заволодіння його майном, тобто розбій, за наслідками якого фактично заволоділи грошима та окремими з його речей. Відтак суд визнає показання потерпілого в частині, яка не відхилена судом, поза розумним сумнівом достовірними і кладе в основу свого вироку в сукупності з іншими наведеними доказами, які також повністю в деталях узгоджуються між собою.

Крім того, допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_28 працівник поліції показав, що, здійснюючи патрулювання в м. Києві по пр-кту Корольова, приблизно о 02 год. 30 хв. у складі екіпажу № 815 отримав від чергового повідомлення про те, що за заявою жінки по вул. Симиренко двоє чоловіків тягають за собою третього у закривавленому одязі та наносять йому ножові поранення. Через хвилин 7-10 вони прибули на місце у складі двох екіпажів (ще екіпаж № 818). Поспілкувавшись із заявницею продавець кіоску, яка вказала про напрямок руху вказаних осіб, він із напарником ШЕВЧУКОМ почали обстежувати прилеглу територію в напрямку вул. Жолудєва, а інший екіпаж в бік пр-кту Корольова. Побачивши силуети трьох чоловіків, він із напарником рушили до них з вимогою «Поліція, всім залишатися на місці». Інших осіб поруч не було. Двоє з цих чоловіків, які є обвинуваченими, почали тікати в різні боки (МЕНДУСЬ першим відразу ліворуч, а БОРДУН на декілька секунд замешкавшись через те, що потерпілий схопив його за куртку, скинувши ніж в складеному стані, був звук падіння металевого предмету праворуч за аптеку), присутній в залі суду потерпілий залишився на місці. У потерпілого була одежа в крові. Він, свідок, затримав БОРДУНА, якого постійно контролював у полі свого зору і який опору не чинив, під час поверхневого огляду він добровільно видав документи на потерпілого (паспорт, кредитні картки тощо), а його напарник затримував МЕНДУСЬ, у якого з кишені штанів пізніше у його, свідка, присутності було вилучено ніж, який пошкодив лезом тканину карману.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив показання свідка ОСОБА_29 щодо обставин свого затримання та видачі ним документів, які належали потерпілому ОСОБА_20 .

Показання свідка ОСОБА_23 повністю підтвердив допитаний судом свідок ОСОБА_30 напарник останнього, який уточнив, що саме він мав розмову із заявницею, яка повідомила, що бачила, як двоє невідомих вдарили іншу особу ножем біля магазину, після чого пішли в темний двір. Коли обвинувачені розбіглися в різні сторони, кинувши закривавленого потерпілого, він почав переслідувати МЕНДУСЬ, який побіг ліворуч і сам потрапив на інший екіпаж поліції. Тікаючи, МЕНДУСЬ щось викидав з кишень, обставини затримання іншого обвинуваченого йому не відомі. До МЕНДУСЬ були застосовані кайданки, а на обличчя одягнута марлева пов`язка через його попередження про хворобу. Крім затриманих нападників та потерпілого поруч на цій місцевості більше нікого не було, коли переслідував, то не випускав МЕНДУСЬ з поля свого зору. Також свідок проводив поверхневу перевірку затриманого за участі слідчо-оперативної групи. В задньому кармані джинсів затриманого він знайшов ніж-метелик, який затриманий дістав власноруч.

Свідок ОСОБА_30 також під час дослідження за його участю додатків у виді фото таблиць до протоколів огляду місця події від 19 жовтня 2018 року ніж, виявлений на ділянці місцевості по вул. Жолудєва в м. Києві навпроти будинку № 2а (т. 1 а. 131) не впізнав, а ніж вилучений на ділянці місцевості по вул. Жолудєва в м. Києві біля будинку № 4б (т. 1 а. 142) впізнав як такий, що належав ОСОБА_13 , впізнав при цьому і його самого (т. 1 а. 141).

Вказані показання свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_30 повністю узгоджуються з іншими вже проаналізованими судом документальними доказами та показаннями потерпілого, а тому суд також визнає їх достовірними і кладе в основу свого вироку.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_21 показала, що вона працювала у нічну зміну в магазині по вул. Симиренко 1/2, до неї прийшла її подруга, вони стояли і розмовляли. Біля них розташований банкомат «Ощадбанк». Приблизно о 01 - 02 год. ночі, дати вона не пам`ятає, до банкомату двоє чоловіків підвели третього. Одразу увагу на них вона не звернула, але з часом побачила, що чоловік, якого інші двоє тримали під руки, дивно похитується, а в одного, хто його супроводжував в руці був схожий на ніж предмет. Через деякий час до віконця її магазину підійшов один з цих чоловіків і поклав руки на підставку вікна, через яку відпускається товар. Вона одразу ж звернула увагу на те, що руки цього чоловіка були в крові, він попросив продати йому питну воду «Бонаква», інші двоє стояли поруч. Придбавши воду, вони пішли геть, вона викликала поліцію, яка невдовзі приїхала. Нападників довелося наздоганяти поліцейським.

Як також уточнила свідок: - за описаними подіями вона спостерігали через відкриті двері магазину, а потім через віконце, огляд був нормальним, на вулиці горіли ліхтарі; - вказані троє осіб підходили до банкомату і щось там робили; - хто саме з обвинувачених тримав ніж вона не пригадає; - до магазину за водою одних з обвинувачених підійшов вже після їх походу до банкомату, на руках його була кров, а на голові чорна кепка (панамка); - особа, яку двоє чоловіків вели під руки, був на багато крупнішим від супроводжуючих його осіб; - серед присутніх у залі осіб свідок вказала на МЕНДУСЬ як особу, яка одна з двох вела потерпілого; - вона не може ідентифікувати ножі, які задокументовані на фото матеріалах і надані судом для огляду (т. 1 а. 131, 142).

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_22 показала, що вона працювала у нічну зміну в кіоску по АДРЕСА_7 , вона бачила як вночі біля її кіоску двоє чоловіків «тягали» третього, який просив їх не бити його. Через деякий час, один з цих двох чоловіків, скоріш за все МЕНДУСЬ, підійшов до кіоску і придбав в неї сирники, після цього вони повели потерпілого в бік АДРЕСА_8 та один з них, хто саме з двох обвинувачених вона не може вказати, «штрикнув» потерпілого двічі ножем в тіло. Потерпілий знаками просив про допомогу, тому вона зачинила кіоск та викликала поліцію.

Як також уточнила свідок: - ці події відбувалися 2018 року, приблизно о 01 год. 30 хв. ночі, більш точну дату вона пригадати не може; - нападники забирали у потерпілого якійсь речі; - обставин затримання свідок не бачила; - ніж у нападника був світлого кольору, блискучим; - саме вона була заявницею та розмовляла з поліцейським ШЕВЧУКОМ по прибуттю на місце виклику.

Показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 дійсно мають низьку інформативність щодо ідентифікації нападників та самого потерпілого. Однак повідомлені цими свідками деталі подій: - нападників було двоє, а потерпілий один, повніший за статурою; - потерпілого у закривавленому одязі підводили до банкомату «Ощадбанк»; - місце та час подій (01 - 02 год. ночі, перехрестя вулиць Симиренко та Жолудєва); - швидкоплинність подій та їх динаміка, яка завершилася затриманням нападників на місці злочину, візуалізовані знаряддя злочину (предмети схожі на ножі) повністю узгоджуються з іншими документальними доказами, показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_30 , які суд визнав достовірними, а тому суд визнає такими і показання вказаних свідків, які також кладе в основу свого вироку.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 жодних стосунків раніше з обвинуваченими не мали, не вказали на можливі підстави їх оговору з боку вказаних осіб і самі обвинувачені. Працівники поліції допитані виключно щодо обставин виконання своїх службових обов`язків та затримання обвинувачених, що набуло свого документального підтвердження. З урахуванням цих обставин правових підстав для відхилення показань всіх свідків як недостовірних суд не знаходить.

На груповий та заздалегідь погоджений характер дій обох обвинувачених вказує те, що вони під час здійснення розбійного нападу підтримували один одного із розподілом ролей (один показує шлях, інший супроводжує потерпілого, обидва його тримають, погрожують ножами з однією метою, застосовують насильство тощо), а через небажання бути викритими, намагалися втекти в протилежні сторони, знищуючи при цьому сліди злочину (скидуючи ймовірні речові докази).

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 19 жовтня 2018 року з додатками у виді фото таблиць (т. 1 а. 133-137) на ділянці місцевості по вул. Симиренка в м. Києві навпроти будинку № 5 у присутності понятих було виявлено та вилучено паперову серветку із плямами бурого кольору. Через те, що під час дослідження фото таблиць до вказаного протоколу огляду потерпілий не підтвердив належність цієї серветки до згаданих подій, інші докази з цього приводу не подані, суд визнає дані, які містить цей протокол, неналежними і тому виключає з числі доказів обвинувачення, через що оцінка застережень захисту щодо них суд вважає зайвою.

Суд з підстав, передбачених ч. 2 ст. 41, ч. 1 ст. 86 КПК України, в порядку ч. 2 ст. 89 КПК України визнає відомості, які містять всі протоколи пред`явлення особи дляв пізнання за фотокартками (т. 1 а. 197-200, 201-204, 205-208) очевидно недопустимими доказами, відтак виключає їх з переліку доказів обвинувачення і припиняє дослідження, оскільки всі вказані слідчі (розшукові) дії були проведені працівниками оперативного підрозділу всупереч забороні, визначеної ч. 2 ст. 41 КПК України, за відсутності відповідного доручення на їх проведення з боку уповноважених процесуальним законом осіб, тобто за власною ініціативою. За таких обставин доводи з цього приводу сторони захисту суд визнає обґрунтованими, а її клопотання про визнання доказів недопустимими в цій частині таким, що підлягає безумовному задоволенню.

Клопотання захисника про визнання недопустимими доказами дані, які містять клопотання слідчих про призначення експертиз в межах даного провадження та постановлені за результатами їх розгляду ухвали слідчих суддів, не підлягає задоволенню через помилкове тлумачення вказаних документів як доказів обвинувачення.

Суд за результатами судового розгляду вважав за необхідне в межах висунутого звинувачення конкретизувати окремі фактичні обставини вчинення злочину щодо: певних часових параметрів самого нападу, а саме, не близько 03 год., а ближче до 02 год. 30 хв. ночі 19 жовтня 2018 року, як це випливає з показань свідків, потерпілого та судово-медичних даних; обставин, що передували нападу спілкування, та опору з боку потерпілого поштовх в спину одного нападника та намагання втекти; кількості ударів ножем під час нападу, а саме, не два, а декілька, що узгоджується з об`єктивними судово-медичними даними про три такі удари.

Суд виключає з висунутого обвинувачення вказівку на те, що внаслідок розбійного нападу обвинувачені заволоділи мобільним телефоном потерпілого марки «Самсунг» вартістю 3 200 грн., оскільки ці дані поставлені під сумнів самим потерпілим, який вважав, що сам втратив телефон під час втечі від нападників, він не бачив, щоб нападники ним заволодівали, а свого підтвердження іншими доказами ці дані не знайшли.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 19 жовтня 2018 року близько 02 год. 30 хв. ночі вчинили за попередньою змовою групою осіб напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_16 (розбій), а тому ці дії обвинувачених кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 покарання суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який судимий за вчинення корисливого та насильницького злочинів, проте належних висновків для себе не зробив, характеризується негативно (т. 1 а. 246-247), обвинувачується у вчиненні іншого злочину (т. 1 а. 72), хоча перебуває у цивільному шлюбі (т. 2 а. 240). Подана захистом медична довідка від терапевта не містить застережень щодо тяжких захворювань, обвинуваченому рекомендовано вести здоровий спосіб життя (т. 2 а. 23). Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_13 , не встановлено. Обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_31 покарання суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України також враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, дані про його особу, який також неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, проте належних висновків для себе не зробив, вчинив новий злочин (т. 2 а. 74), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 1 а. 230). Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_31 , не встановлено. Обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочину.

Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_32 та ОСОБА_13 злочину та перелічені дані про їх особу, суд вважає за неможливе виправлення останніх в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначає їм реальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_31 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Коростенського міськсуду Житомирської області від 14 лютого 2018 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням та іспитовим строком - невідбута частина становить два роки.

Наявні дані про засудження ОСОБА_18 за іншими злочинами протягом 2019 року у випадку набрання відповідним вироком законної сили можуть бути за наявності кількох вироків враховані в порядку вирішення питань під час виконання вироку суду.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний ОСОБА_31 та ОСОБА_13 судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_31 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 14 лютого 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_33 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_13 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_4 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Запобіжний захід щодо ОСОБА_18 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_5 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_31 та ОСОБА_13 , кожному окремо, рахувати з 19 жовтня 2018 року з урахуванням строку їх затримання та перебування під вартою в межах даного кримінального провадження.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме особисті речі потерпілого - використовувати за належністю, а інші зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з дня отримання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_34