Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/553/19
Провадження № 1-кп/506/72/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2019смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2018 року за №0000296, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізний Порт, Голопристанського району, Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є ветераном війни-учасником бойових дій, раніше не судимого у порядку ст.89 КК України,

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
20.12.2018 року близько 23 години 30 хвилини, ОСОБА_3 , знаходячись на дорозі біля господарства ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, який виник раптово, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи і оцінюючи свої дії, з метою нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи наслідки своїх дій, умисно наніс ОСОБА_6 чотири удари кулаком правої руки по голові та п`ять ударів дерев`яною палицею по рукам, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми в вигляді струсу головного мозку, забійної рани обличчя, множинних переломів кісток лицьового черепу, саден лівої і правої щоки та синців повік обох очей, які відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Крім того, пояснив, що до подій 20.12.2018 року у нього з потерпілим неприязних стосунків не було, однак, у цей день, він, перебуваючи в м. Подільську, Одеської області на зустрічі з друзями, розмовляв по мобільному телефону зі своєю співмешканкою, яка потім переросла у сварку, і невідома особа, взявши слухавку у співмешканки, почала йому погрожувати фізичною розправою та принижувати, що його обурило і він вирішив поїхати до с. Ставрове, Окнянського району, щоб з`ясувати стосунки. Приїхавши за адресою, де проживає його співмешканка, він побачив як з подвір`я виходить чоловік, на котрого він одразу напав і почав бити, вирішивши, що це саме та людина, яка ображала його по телефону. Вже тільки потім він дізнався, що потерпілий ніякого відношення до цього немає, але було вже піздно.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 20.12.2018 року, він перебував у с. Ставрове, Окнянського району, Одеської області, у своїх знайомих, де було декілька осіб. Весь час він спілкувався зі своїм давнім знайомим ОСОБА_9 , перебуваючи у окремій кімнаті, що робили інші гості він не бачив. Оскільки вже було пізно, він вирішив їхати додому. Як тільки він вийшов з будинку та дійшов до свого автомобіля, побачив силует людини, і, одразу, відчув удар по голові, потім ще були удари по рукам, загальну кількість ударів - не пам`ятає, оскільки декілька разів втрачав свідомість. З обвинуваченим ОСОБА_3 по телефону в цей вечір не розмовляв і лише через деякий час дізнався, що особа, яка сварилася з ним ( ОСОБА_3 ) по телефону також була у цей вечір за вищевказаною адресою.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, його винуватість також підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження № 0000296 (а.п.60);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.12.2018 року (а.п.61);

- заявою ОСОБА_6 про залучення до провадження як потерпілого (а.п.62);

- висновком експерта № 14 від 25.01.2019 року, згідно якого у ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма в вигляді струсу головного мозку; забійна рана обличчя (спинка носа с переходом на лобну ділянку); множинні переломи кісток лицьового черепу (багатоуламковий перелом передньої та латеральної стінки правої гайморової пазухи, вколочені переломи кісток носа, верхньої стінки правої та лівої орбіти, передньої стінки лівої фронтальної пазухи); садна лівої і правої щоки; синці повік обох очей, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я (а.п.65-66);

- постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 31.07.2019 року (а.п.73);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2019 року з фототаблицями до нього (а.п.76-78).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 ознак складу кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, котрий відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має двох неповнолітніх дітей, є ветераном війни-учасником бойових дій, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд також враховує досудову доповідь органу з питань пробації, згідно якої зазначено, що ризик небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого оцінюється як середній.

Як вбачається з санкції ч.1 статті 122 КК України за даний злочин передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд вважає, що та обставина, що обвинувачений офіційно не працює, виключає можливість призначення покарання у виді виправних робіт.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, погодившись з позицією прокурора.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Крім того, до початку судового розгляду, потерпілим ОСОБА_6 , було заявлено цивільний позов, згідно якого він просив стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 3196 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., а всього на загальну суму 23196 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, він змушений був звертатись за медичною допомогою для відновлення стану здоров`я, на яке він витратив 2676 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, був змушений витрачати кошти на дизельне пальне для поїздки до лікарні та за викликами слідчого. Так, ним було придбане пальне на загальну суму 520 грн., з них 260 грн. на дві поїздки з с. Ставрове до м. Подільськ (10 літрів пального) та 260 грн. на три поїздки з с. Ставрове до смт Окни (10 літрів пального). Що стосується моральної шкоди, потерпілий зазначив, що зазнав сильного фізичного болю, оскільки була травмована голова та руки, внаслідок чого було порушено його нормальний спосіб життя, він не міг самостійно харчуватися, одягатися, навіть рухатися. Крім того, він зазнав сильний душевний біль, оскільки, до виходу на пенсію тривалий час у с. Ставрове працював дільничним інспектором в органах внутрішніх справ, і мешканці села його добре знають.
Прокурор підчас судових дебатів не заперечував щодо задоволення цивільного позову.
Обвинувачений та його захисник, цивільний позов визнали частково, погодившись з розміром майнової шкоди 3196 грн. Що стосується відшкодування моральної шкоди позов не визнали, вважаючи його необґрунтованим.
Як передбачено ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
До того ж, ч.5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Розглядаючи позовні вимоги у частині відшкодування майнової шкоди, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 в цій частині позов визнав повністю і наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у частині відшкодування майнової шкоди.
Що стосується моральної шкоди, суд враховує тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, а саме: струсу головного мозку, забійної рани обличчя, множинних переломів кісток лицьового черепу, саден лівої і правої щоки та синців повік обох очей, які відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, довготривалий фізичний біль, який потерпілий зазнав у зв`язку з завданими травмами, тривалим курсом лікування і реабілітацією. Ці обставини вплинули на його звичайний спосіб життя, він не міг самостійно харчуватися, одягатися, керувати автомобілем. Крім того, потерпілий, до виходу на пенсію тривалий час працював дільничним інспектором в органах внутрішніх справ, і користується повагою мешканців села, що посилило душевні страждання, оскільки тілесні ушкодження у своїй більшості, були саме не обличчі і він намагався приховати їх від інших, довготривалий час не виходячи з будинку.
Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, фізичних і душевних страждань потерпілого, яких він зазнав, їх тривалості, можливості відновлення і змін у його життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Разом з тим, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, а також реальної платоспроможності обвинуваченого, який на теперішній час офіційно не працює. Тому, на думку суду, реальною, достатню за вище зазначених обставин буде сума у рахунок відшкодування моральної шкоди - 7 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 7000 (сім тисяч) грн.
В іншій частині відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Красноокнянский районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1