Провадження № 1-кп/522/650/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0011719 від 29.10.2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, без освіти, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий -

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

потерпілий - ОСОБА_8 ,

представник потерпілого - ОСОБА_9

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, 28 липня 2013 року приблизно о 02 год., ОСОБА_5 , знаходячись неподалік ресторану "Острів", що знаходиться на пляжі "Отрада", 11 у Приморському районі в м. Одесі, умисно, маючи при собі металевий предмет, заздалегідь підготовлений для нанесення ударів і спричинення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , наніс останньому вказаним предметом удар по голові, від якого потерпілий впав на землю, після чого ОСОБА_5 наніс потерпілому ще декілька ударів в область голови, завдавши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забиття правої лобової частинки головного мозку середньої тяжкості, відкритий лінійний перелом потиличної області зліва, осколкові переломи передньої і задньої стінок лобних пазух, передніх осередків решітчастої кістки, внутрішніх стінок обох орбіт, кісток носа, носової перегородки, забитої рани надбрівної дуги, нижньої повіки правого ока, що є тяжкими тілесними ушкодженнями, які були небезпечними для життя, в момент їх заподіяння.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 :
2. У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, та підтвердив, що за вказаними обставинами він металевою арматурою наніс декілька тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , у вчиненому розкаюється.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3. Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого ОСОБА_5 та інших учасників судового провадження. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого та його представника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 .

4. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .
5. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України суд враховує визнання провини.
6. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
7. Суд, при обранні заходу примусу обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

8. Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

9. При цьому, суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду.
10. Так, у Постанові від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к, Верховний суд зазначив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
11. Судом встановлено, що ОСОБА_5 провину визнав у повному обсязі, однак щиро не розкаявся, так як тривалий час свою провину заперечував, хоча злочин вчинено в умовах очевидності, шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого матеріально не відшкодував. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, обтяжуючих обставин не встановлено. В той же час, суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я потерпілого його тяжкість, і дані про особу винного. З урахуванням вище викладених обставин, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, покарання повинно бути справедливим і по відношенню до потерпілого, який зазнав значних фізичних страждань, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, саме призначення найбільш суворого покарання, в даному випадку відповідає морально-етичним і правовим нормам, та буде забезпечувати однаковий (рівний) для будь-кого із громадян обов`язок понести за вчинений злочин відповідальність в межах санкції відповідної статті кримінального закону.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
12. Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
13. Судові витрати - відсутні.
14. Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, продовжити до набрання вироком законної сили, у зв`язку із призначенням покарання у виді позбавлення волі.

15. Що стосується рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення, суд виходить із наступного. Великою палатою Верховного суду, по справі №663/537/17 від 29.08.2018 року, зазначено, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
На підставі ст. 72 (в ред. Закону № 838-VIII) КК України, керуючись ст.ст. 100, 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
1. ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вид позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 24.11.2014 року по 24.06.2016 року, та з 13.03.2019 року.

3. Речові докази: два фотознімки - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

4. На підставі ч. 5 ст. 72 (в ред. Закону № 838-VIII) КК України, в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню в Одеській установі виконання покарань в період з 24.11.2014 року по 24.06.2016 року, та з 13.03.2019 року по день набрання законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

5. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим, до набрання вироком законної сили.

6. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.
7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
9. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.
10. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

16.07.2019