справа № 462/6974/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 26.10.2017 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Стрий, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 07.12.2018 року Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення волі,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

25.01.2017 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік дитячого дошкільного закладу «Казка», який знаходиться по вул. Патона, 24 у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, відкрито заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: наблизившись до потерпілої, різко схопив та шляхом ривка вирвав з плеча жіночу сумку коричневого кольору вартістю 300 грн., в середині якої знаходились: ключі від квартири в ключниці, вартістю 100 грн., гаманець вартістю 300 грн., грошові кошти у сумі 50 грн., 100 доларів США (які згідно НБУ станом на 25.01.2017 року становлять 2 723, 19 грн.), мобільний телефон марки «Huawei» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вартістю 5 198 грн. із SІМ-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 30 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, із SІМ-картою мобільного оператора «МТС» з абонентським номером НОМЕР_4 , вартістю 30 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, пудра вартістю 150 грн., спрей для носа вартістю 60 грн., бальзам для губ вартістю 25 грн., щітка для взуття вартістю 30 грн., олівець для губ вартістю 25 грн., ручка вартістю 10 грн., парфуми вартістю 70 грн., помада вартістю 100 грн., крем для рук вартістю 25 грн., таблетки від горла вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 9 246, 19 грн. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Окрім цього, у жовтні 2017 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на алеї біля приміського вокзалу по вул. Городоцькій, 112 у м. Львові, не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановленої особи незаконно придбав корпус бойової оборонної осколкової гранати РГН та бойовий ударно-дистанційний запал УДЗ, які в сукупності є бойовою наступальною осколковою гранатою РГН в остаточному спорядженому стані, яка виготовлена промисловим способом та згідно висновку експерта № 12/103 від 27.09.2018 року відноситься до категорії боєприпасів, а також вісім патронів із маркувальними позначеннями в донній частині «38-88», які є боєприпасами, патронами кал.9x18 мм (ПМ), призначені для стрільби із бойової, короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, пістолетів Макарова та пістолет-кулеметів відповідного калібру та сім патронів із маркувальними позначеннями в донній частині «R-Р.30-06 SPRG»; «S&B.30-06 SPRG», які є мисливськими боєприпасами, патронами кал.30-06, які призначені для стрільби із мисливської, нарізної вогнепальної зброї, нарізних карабінів відповідного калібру, згідно висновку експерта № 5/456 від 12.10.2018 року придатні до стрільби, які у подальшому зберігав за адресою: АДРЕСА_2 , котрі 20.09.2018 року були вилучені працівниками поліції.
Таким чином ОСОБА_4 , обвинувачується у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти ОСОБА_4 обвинувачення та доведеність стороною вини у ході судового розгляду у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно, кваліфіковані вірно. Також дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані вірно.
За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбаченихч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання. Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого: який раніше неодноразово судимий, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.
Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведені по справі обставини, з урахуванням того, що обвинувачений неодноразово вже притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Процесуальні витрати пов`язані з проведенням вибухо-технічної експертизи № 12/103 від 27.09.2018 року становлять 1 144 грн. та балістичної експертизи № 5/456 від 12.10.2018 року становлять 1 144 грн. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання невідбутої частини призначеного покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 07.12.2018 року до покарання призначеного даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 строк покарання до відбуття за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня його затримання - з 22.11.2017 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення вибухо-технічної експертизи № 12/103 від 27.09.2018 року у розмірі 1 144 грн. та балістичної експертизи № 5/456 від 12.10.2018 року у розмірі 1 144 грн.
Речові докази по справі, а саме: корпус бойової оборонної осколкової гранати РГН та бойовий ударно-дистанційний запал УДЗ, патрони знищити.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апел яційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: