Справа № 558/676/19
номер провадження 1-кп/558/168/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року смт Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 11.06.2019 року та № 0000170 від 24.09.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Львово Бериславського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку немає, не депутата, раніше неодноразово судимого, востаннє 03.08.2016 Демидівським районним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395 та ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а саме: 31.08.1998 Нововолинським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України (1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку в частині основного та додаткового покарання на два роки, без застосування штрафу; 18.10.1999 Нововолинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві особистої власності майна; 24.12.2004 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; 12.09.2007 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна; 16.04.2015 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці; 03.08.2016 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 12.10.2018 ОСОБА_4 ухвалою Сарненського районного суду Рівненської було умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий строк покарання 11 місяців.
09.01.2019 постановою Демидівського районного суду Рівненської області відносно ОСОБА_4 встановлений адміністративний нагляд строком на 12 (дванадцять) місяців. Зазначеною постановою на ОСОБА_4 встановлено наступні обмеження: 1) заборона виходу з господарства по місцю проживання з 23:00 години до 05:00 години ранку; 2) заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив; 3) заборона виїжджати за межі Демидівського району Рівненської області без дозволу ОВС; 4) з`являтись на реєстрацію у Демидівське відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області 2 (два) рази на місяць, про що він був ознайомлений 09.01.2018 начальником сектору превенції Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , будучи попереджений про наслідки порушення правил адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомивши місце свого перебування працівнику поліції Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, який здійснював адміністративний нагляд, в порушення Закону України від 01.12.1994 «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», в період з 28.05.2019 по 17.06.2019, умисно, самовільно залишив місце свого постійного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , та виїхав на територію іншого району, а саме до м. Здолбунів Здолбунівського району Рівненської області, де перебував, уникаючи адміністративного нагляду та переховуючись від працівників поліції Демидівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, які розшукували ОСОБА_4 з метою здійснення адміністративного нагляду за ним, до 17.06.2019.

Таким чином, ОСОБА_4 з 28.05.2019 по 17.06.2019 самовільно залишив місце свого постійного проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вищевказані дії ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

Крім того, 23 вересня 2019 року, приблизно о 16 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де за проханням останнього допомагав йому по господарству, біля господарської будівлі побачив два металевих швелери та дві металеві конструкції, які зварені з різноманітних частин, і частину металевої бляхи розміром 140х80 см, які належать ОСОБА_7 . Саме в цей момент, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел на незаконне привласнення вказаних металевих предметів для того, щоб їх продати як брухт чорних металів за винагороду.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 підійшов до господарської будівлі належної ОСОБА_7 , де, скориставшись відсутністю нагляду власника, а також переконавшись у відсутності усвідомлення в інших сторонніх осіб про факт викрадення ним майна, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно, навантажив на підводу два металевих швелери, дві металеві конструкції, які зварені з різноманітних частин, і частину металевої бляхи розміром 140х80 см, загальною вагою 91 кг, після чого викрав їх шляхом вивезення з господарства потерпілого.
Того ж дня ОСОБА_4 , повідомивши неправдиві відомості про належність вказаного металу йому, продав вказані два металевих швелери, дві металеві конструкції, які зварені з різноманітних частин, і частину металевої бляхи розміром 140х80 см для ТзОВ «Промислово-комерційна фірма Євростар» у якості металобрухту, при вартості 4,20 грн. за один кілограм брухту чорних металів, на загальну вартість 382 грн. 20 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 привласнив та розпорядився на власний розсуд майном ОСОБА_8 , а саме двома металевими швелерами та двома металевими конструкціями, які зварені з різноманітних частин, і частиною металевої бляхи розміром 140х80 см, загальною вагою 91 кг та загальною вартістю 382,20 гривень, чим спричинив останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.
Вищевказані протиправні дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

14 листопада 2019 року між прокурором, обвинуваченим та його захисником було укладено угоду про визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувальних актів та угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України у виді у виді 4 (чотирьох) місяців арешту та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) місяців арешту. Разом з тим, прокурор зазначив, що згідно вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 03.08.2016, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської 12.10.2018 ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від відбування покарання, на невідбутий строк 11 місяців. У відповідності до п. а) ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту. Таким чином, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 6 (шести) місяців арешту. Так як ОСОБА_4 звільнений умовно-достроково за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2016 року за ч.3 ст. 185 КК України від відбування покарання та при цьому невідбута частина покарання становить 11 місяців, то відповідно до ст. 71 та ст. 72 КК України, остаточне покарання призначити у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395 та ч.2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся в скоєному, відшкодував шкоду потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Крім того вказав, що збитки, завдані крадіжкою, йому ОСОБА_4 відшкодував повністю. Будь-яких претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_4 не має і мати не буде. Угоду між прокурором і обвинуваченим та його захисником підтримує повністю і просить її задовольнити. /а.п. 55 т.1/.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутих щодо нього обвинувачень, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та не заперечив проти її затвердження судом /а.п. 55 т.1/.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер кримінальних правопорушень та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Згідно постанови про визнання та приєднання речових доказів від 24 вересня 2019 року речовим доказом по справі визнано: два металевих швелери, дві металеві конструкції, які зварені з різноманітних частин, і частину металевої бляхи розміром 140х80 см. Дані речові докази передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 під розписку. /а.п. 23, 24 т.3 /.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд повинен вирішити долю речових доказів.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 100, 373-374, 376, 377, 395, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 14 листопада 2019 року між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним:

- за ст. 395 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці;

- за ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ст. 72 КК України перевести 6 ( шість ) місяців арешту в більш суворий вид покарання 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 03.08.2016 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку.

Речові докази: два металевих швелери, дві металеві конструкції, які зварені з різноманітних частин, і частину металевої бляхи розміром 140х80 см.. які передані ОСОБА_7 передати йому у користування.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя