УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, пов`язану з не поверненням тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить: зобов`язати слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , повернути належне йому майно, а саме: автомобіль «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 під зберігальну розписку.

Витрати пов`язані з зберіганням покласти відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року на орган у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснював передачу речових доказів на зберігання.

В обґрунтування скарги посилався на те, що у провадженні слідчого відділу Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області перебувають матеріли кримінального провадження № 0002549 від 02.08.2019 року за ознаками злочину передбаченого ст. 290 КК України.

01.08.2019 року слідчим СВ ХВП ГУНП в Херсонській області, під час проведення огляду місця події, було оглянуто та вилучено автомобіль «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 та поміщено на майданчик тимчасово затриманого авто- мото- транспорту, що розташований за адресою: м. Херсон, вул. Бериславське шосе, 13.

23.08.2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про повернення вищевказаного належного йому транспортного засобу. 23.08.2019 за № 11936, скаржник отримав відповідь, з якої вбачається, що його транспортний засіб визнано речовим доказом, а питання про його повернення буде вирішено після проведення експертизи, щодо встановлення факту вварки номерних деталей поза умов заводу виробника. Вважає, що вилучений транспортний засіб повинен бути йому повернутий, оскільки слідчий з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не звертався. В зв`язку з чим, скаржник вважає, що дії слідчого є незаконними.

Скаржник та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали скаргу, просять її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в межах кримінального провадження за № 0002549 від 02.08.2019 року за ознаками злочину передбаченого ст. 290 КК України, слідчим під час проведення огляду місця події 01.08.2019 року було оглянуто та вилучено автомобіль «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Частиною 2ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Вимогами ч.5ст. 237 КПК передбачено вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.7ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з положень ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно зі ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Оскільки відносно скаржника не порушувалось кримінального провадження, слідчим не надано жодного підтвердження, що він звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на даний транспортний засіб, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий СВ ХВП ГУНП в Херсонській області безпідставно не повертає ОСОБА_3 майно, яке було вилучено під час проведення огляду від 01.08.2019 року.

Крім того, зважаючи на те, що правових підстав для утримання вищевказаного транспортного засобу у слідчого не було, слідчий суддя вважає, що автомобіль слід повернути володільцю ОСОБА_3 без оплати витрат на зберігання транспортних засобів на спец майданчику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303-307КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 безоплатно повернути належний ОСОБА_3 транспортний засіб «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 під зберігальну розписку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1