Справа № 202/1551/19
Провадження № 1-кс/202/2466/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представник скаржника адвоката ОСОБА_3
слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0005505 від 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0005505 від 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 13 грудня 2014 року о 05.45 годин по автодорозі «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя», зі сторони м. Дніпропетровськ в напрямку м. Запоріжжя, рухався вантажний автомобіль «DAFFTXF 95» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «VANHOOL 2B1040» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , 1983 р.н., який під час руху, на 420 км + 30 м., вищезазначеної автодороги здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 1988 р.н. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 0005505, відомості про яке внесено до ЄДРДР 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
29 грудня 2017 року постановою старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 0005505 від 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, кримінальне провадження було закрито, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення. Разом з цим, вважає, що рішення про закриття кримінального провадження щодо водія ОСОБА_6 прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи. Висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Так, слідчий ОСОБА_4 , в постанові про закриття кримінального провадження посилається на те, що дана дорожньо-транспортна пригода настала в результаті дій пішохода ОСОБА_7 , який порушив п.п. 4.7; 4.14 а) г) Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.12.2014 р. із схемою та фото-таблицею до нього; протоколом огляду транспортного засобу автомобіля «DAFFTXF 95» р.н. НОМЕР_1 , та напівпричепа «VANHOOL 2B1040», р.н. НОМЕР_3 ; речовими доказами, якими були визнані вищезазначені транспортні засоби; показаннями самої потерпілої ОСОБА_5 ; показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту від 22.02.2016 р. та від 11.05.2016 р.; а також слідчий посилається на висновки судово-медичної експертизи № 2229/404-Е від 16.01.2015 р., висновки комісійної судово-медичної експертизи № 61 від 04.04.2015 р. та висновки судово-автотехнічної експертизи № 5/10.1-434 від 06.06.2016 р. та № 2508-17 від 27.12.2016 р., згідно яких експерти надають відповіді, що «В дорожній обстановці, що склалася для водія автомобіля, в зв`язку з діями пішохода ОСОБА_7 , водій ОСОБА_6 , при всіх варіантах вихідних даних наданих на дослідження, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода», а тому слідчий приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_6 порушень правил дорожнього руху не вбачається. Однак всупереч цьому, заявник вважає, що водієм були порушені правила безпечного руху транспортного засобу, що призвело до спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Слідчим не дано жодної оцінки показанням водія, який є єдиним очевидцем подій, щодо погодних умов наявності сильного густого туману, про який він казав в усіх своїх показах та неодноразово відмовлявся проводити слідчий експеримент у зв`язку з не відповідністю на його думку погодних умов, а саме: відсутності сильного туману та неможливості відновити його за участі штучних приладів. Окрім того, викликає об`єктивний сумнів у показах водія обставини того, що він не надав уваги наслідкам наїзду. В оскаржуваній постанові слідчий керується не всією сукупністю доказів, а лише висновками судово-автотехнічної експертизи. Однак достовірно не відомо, які саме експертом були використані вихідні дані, що підтверджують виконання водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 13.12.2014 р., чи були враховані погодні умови густий туман, на яких наполягав водій у своїх показах, чи був встановлений рух транспортного засобу до та після наїзду на пішохода, місце наїзду на пішохода та наступний рух автомобіля, враховуючи, що плями крові потерпілого знаходились на середині проїжджої частини та у значно віддаленому місці від огородження проїжджої частини. Також не було з`ясоване питання щодо притягнення водія до відповідальності у зв`язку з залишенням місця ДТП, так як зі слів свідка ОСОБА_11 , водій ОСОБА_6 усвідомлював, що збив людину, однак злякався й втік з місця дорожньо-транспортної пригоди, про що також може свідчити факт того, що після наїзду на пішохода права фара транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_6 була розбита, як і був пошкоджений бампер автомобіля «DAFFTXF 95» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім іншого, зазначені вихідні дані слідчим у постанові про призначення судової автотехнічної експертизи не відповідають встановленим під час слідства діям водія та руху3 транспортного засобу після наїзду ОСОБА_6 на пішохода. Крім цього, слідчим не були проведені дії щодо одержаних дійсних вихідних даних, які лягли в основу проведеної автотехнічної експертизи. Сама сукупність перелічених суперечностей та відвертих припущень слідчого, дає підстави призначити комісійну судову автотехнічну експертизу за участі судового медичного експерта, якій надати перевірені та документально підтвердженні вихідні дані, в тому числі щодо маси автомобіля та вантажу, який він перевозив. Так як строк передбачений для подачі скарги на постанову про закриття кримінального провадження був пропущений з поважних причин, при відсутності будь-якої вини в допущенні тяганини та помилок, згідно з вимогами ст. 304 КПК України, вважають, що є підстави для поновлення строку на подання скарги. У зв`язку з викладеним, просили суд поновити строк на подання скарги на постанову та скасувати постанову слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005505 від 13.12.2014 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Заявник у судовому засіданні доводи скарги підтримала та просила задовольнити.
Слідчий СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.
Заслухавши думку заявника, слідчого, ознайомившись з матеріалами скарги та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою частини 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходилося кримінальне провадження № 0005505 від 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , від 29 грудня 2017 року закрито кримінальне провадження № 0005505 від 13.12.2014 року, за ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З вищевказаної скарги вбачається, що слідчий не дослідив повно та об`єктивно усіх обставин кримінального провадження. Таким чином, висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

З доданих до скарги матеріалів не вбачається, що при розслідуванні були вжиті всі процесуальні дії, спрямовані на належне розслідування.

З огляду на наведене, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Поновити адвокату ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0005505 від 29.12.2017 року.
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0005505 від 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, задовольнити.
Постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , від 29.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0005505 від 13.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1