Справа № 466/2119/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/649/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03.04.2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28 - ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 28 - ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 358 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 5 квітня 2001 року), ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 5 квітня 2001 року), та призначено йому покарання:- за ч. 2 ст. 358 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі; - за ч. 3 ст. 358 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі п.п.2,3 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання за даним вироком у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даних злочинів.

В пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 28 - ч.3 ст. 358 КК України по епізодах: використання ОСОБА_9 в складі організованої групи при укладенні кредитного договору підробленої ОСОБА_10 «Довідки про заробітну плату та інші прибутки» № 01/08 від 01 серпня 2007 року про те, що ОСОБА_9 працював на посаді регіонального менеджера в приватному підприємстві «Будхім-Україна»; використання ОСОБА_11 в складі організованої групи підробленої ОСОБА_10 «Довідки про доходи» без вихідного номера, про те, що ОСОБА_11 працював на посаді менеджера в приватному підприємстві «Галицька Панорама» ; використання ОСОБА_12 в складі організованої групи підробленої ОСОБА_10 «Довідки про доходи» № 14/04 від 21 серпня 2007 року про те, що ОСОБА_12 працював на посаді менеджера в приватному підприємстві «Будхім-Україна» та використання ОСОБА_12 в складі організованої групи підробленої ОСОБА_7 «Довідки про заробітну плату та інші прибутки» вихідний № 27 від 14 грудня 2007 року про те, що ОСОБА_12 працював на посаді водія в приватному підприємстві «Адеона» обвинуваченого ОСОБА_7 - виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 29 листопада 2007 року, з метою заволодіння грошовими коштами закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», будучи засновником приватного підприємства «Адеона», державна реєстрація якого була скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року, маючи в користуванні печатку і штамп вказаного підприємства, а також бланки довідок про доходи, використав їх, здійснивши відтиски печатки та штампа на бланку довідки про доходи, після чого оформив та вніс завідомо неправдиві відомості в довідку про доходи від 29.11.2007 р. без вихідного номера, про те, що він, ОСОБА_7 , постійно працює у приватному підприємстві «Адеона» на посаді директора ПП «Адеона» та його заробітна плата за період з червня 2007 року по листопад 2007 року включно становила 9100 грн., а також вказав вигаданий номер телефону підприємства, та виконав підписи від свого імені.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 24 грудня 2007 року, будучи засновником приватного підприємства «Адеона», державна реєстрація якого була скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року, маючи в користуванні печатку і штамп вказаного підприємства, а також бланки довідок про доходи, повторно використав їх, здійснивши відтиски печатки та штампа на бланку довідки про доходи, після чого оформив та вніс завідомо неправдиві відомості в довідку про доходи за №27 від 14.12.2007 р. про те, що ОСОБА_12 працює на посаді водія в ПП «Адеона» та його заробітна плата за період з 15.06.2007 р. по 15.11.2007 р. в загальному розмірі склала 8600 грн., а також вказав вигадані номери телефонів цього підприємства.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 14 квітня 2008 року, будучи засновником приватного підприємства «Адеона», державна реєстрація якого була скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року, маючи в користуванні печатку і штамп вказаного приватного підприємства, повторно використав їх, здійснивши відтиски печатки та штампа на довідці, після чого за місцем свого проживання оформив та вніс завідомо неправдиві відомості в довідку від 14.04.08, про те, що ОСОБА_11 з 1999 р. по теперішній час, тобто до 14.04.2008 року, дійсно працює в ПП «Адеона», хоч фактично ОСОБА_11 в ПП «Адеона» ніколи не працював.
Крім цього, в листопаді 2007 року, з метою заволодіння грошовими коштами закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», будучи засновником приватного підприємства «Адеона», державна реєстрація якого була скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року, маючи в користуванні печатку і штамп вказаного підприємства, а також бланки довідок про доходи, використав їх, здійснивши відтиски печатки та штампа на бланку довідки про доходи, після чого оформив та вніс завідомо неправдиві відомості в довідку про доходи від 29.11.2007 р. без вихідного номера, про те, що він, ОСОБА_7 , постійно працює у приватному підприємстві «Адеона» на посаді директора ПП «Адеона» та його заробітна плата за період з червня 2007 року по листопад 2007 року включно становила 9100 грн., а також вказав вигадані номер телефону підприємства, та виконав підписи від свого імені.
Після цього, реалізовуючи свій намір на заволодіння грошовими коштами, обвинувачений ОСОБА_7 , при укладенні кредитного договору для отримання грошових коштів в приміщенні відділення ЗАТ «КБ «ПриватБанк» по вул. Г.Мазепи (Топольній) в м. Львові, пред`явив вищевказану підроблену довідку про доходи, чим скоїв використання завідомо підробленого документу.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 14 квітня 2008 року, будучи засновником приватного підприємства «Адеона», державна реєстрація якого була скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року, маючи в користуванні печатку і штамп вказаного приватного підприємства, повторно використав їх, здійснивши відтиски печатки та штампа на довідці, після чого за місцем свого проживання оформив та вніс завідомо неправдиві відомості в довідку від 14.04.08, про те, що ОСОБА_11 з 1999 р. по теперішній час, тобто до 14.04.2008 року, дійсно працює в ПП «Адеона», хоч фактично ОСОБА_11 в ПП «Адеона» ніколи не працював. Після цього, 14 квітня 2008 року, перебуваючи в приміщенні УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області по вул. Науковій,16 в м. Львові, обвинувачений ОСОБА_7 подав вищевказану довідку з неправдивими відомостями працівнику міліції, який здійснював дослідчу перевірку обставин отримання кредитів ОСОБА_7 та іншими особами, чим вчинив використання завідомо підробленого документу.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати в частині визнання винним ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України та ухвалити новий вирок, яким кримінальне провадження в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_7 не заперечує, що дійсно видав собі довідку про доходи, проте йому не було відомо, що державна реєстрація ПП «Адеона», директором якого він був, скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27.06.2002 року. Зазначає, що вказану довідку про доходи він не використовував. Крім того, вона не містить всіх обов`язкових реквізитів офіційного документа. Щодо довідки про доходи на ім`я ОСОБА_12 , то він її заповнював, проте свого підпису на ній не ставив. Звертає увагу, що почеркознавчої експертизи вказаної довідки проведено не було. Акцентує увагу колегії суддів на тому, що ОСОБА_7 видавав довідку про доходи на ім`я ОСОБА_11 , проте жодним чином її не використовував.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора про заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, з долучених до матеріалів кримінального провадження копії Статуту приватного підприємства «Адеона», довідки № 5136 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої Львівським обласним управлінням статистики, свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, виданого реєстраційною палатою департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради (т.2, а.с.109-110, 111, 113) вбачається, що засновником цього приватного підприємства був обвинувачений ОСОБА_7 . Статут ПП «Адеона» був затверджений засновником 18 червня 1998 року та зареєстрований головою реєстраційної палати департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради ОСОБА_13 29 червня 1998 року, номер запису 13526. Місцезнаходження ПП «Адеона»: м. Львів, Франківський район, вул. Наукова,7, ідентифікаційний код 25556365, та вказане підприємство було внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій 16 липня 1998 року.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року у справі №5/961-41/234 за позовом ДПІ у Франківському районі м. Львова державна реєстрація ПП «Адеона» була скасована, оскільки з лютого 2001 року цим підприємством на подавались до державних податкових органів бухгалтерська звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів. Зазначена обставина підтверджується копією вищевказаного рішення господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року (т.4, а.с.111) та вона стороною захисту не заперечувалась.

З матеріалів кредитної справи обвинуваченого ОСОБА_7 видно, що в ній міститься копія довідки про доходи, форма якої була затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27 серпня 2004 року №192, тобто затверджена після скасування 27 червня 2002 року господарським судом Львівської області державної реєстрації ПП «Адеона». В цій довідці про доходи від 29.11.2007 р., без вихідного номера, міститься відтиск штампу та печатки ПП «Адеона» та рукописним текстом, який був виконаний обвинуваченим ОСОБА_7 , зазначено, що він, ОСОБА_7 , справді працює постійно на посаді директора ПП «Адеона», вказано його ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , щомісячний розмір нарахованої йому заробітної плати за період з червня 2007 року по листопада 2007 року включно, загальний розмір якої за цей період становить 9100 грн., зазначено ідентифікаційний код підприємства за ЄДРПОУ - 25556365, вказано вигаданий номер телефону підприємства 64-43-50, а також міститься підпис ОСОБА_7 та підпис від імені головного бухгалтера ОСОБА_14 (т.20, а.с.277).

З матеріалів кредитної справи ОСОБА_7 (т. 20, а.с.275-299) вбачається, що 29 листопада 2007 року, оформляючи у відділенні ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредит «Швидка готівка», він подав вищевказану довідку про доходи на своє ім`я працівнику банківської установи з метою отримання кредиту в розмірі 5000 грн.

З висновку експерта №6/124 від 29 березня 2011 року видно, що короткі рукописні тексти в: розділах 1-3 заяви ОСОБА_7 на отримання кредиту від 29.11.2007; довідці про доходи на ім`я ОСОБА_7 від 29.11.2007, крім графи «Головний бухгалтер (бухгалтер)»; електрофотокопії сторінок громадянського паспорта громадянина України та картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_7 поряд із трьома підписами від імені ОСОБА_7 ; графі «Клієнт» в довідці про стандартні умови кредитування ПриватБанку та орієнтовну сукупну вартість Cash - кредиту від 29.11.2007 - виконані ОСОБА_7 . Також обвинуваченим ОСОБА_7 виконані 12-ть підписів від імені ОСОБА_7 : в графі «Підпис» в заяві ОСОБА_7 на отримання кредиту від 29.11.2007; поряд із рукописним написом « ОСОБА_7 » в довідці про доходи на ім`я ОСОБА_7 від 29.11.2007; в електрофотокопії сторінок паспорта громадянина України та картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_7 ; в графі «Клієнт» в довідці про стандартні умови кредитування ПриватБанку та орієнтовну сукупну вартість Cash - кредиту від 29.11.2007; правилах користування платіжною карткою; в графах «карту одержав (підпис клієнта)» та «КЛІЄНТ» в договорі №SAMDN1059 (Вклад «Копілка») від 29.11.2007; в графі «КЛІЄНТ» в додатковій угоді № б/н до договору №SAMDN1059 від 29.11.2007; в графі «КЛІЄНТ» в угоді про використання аналога власноручного підпису на договорах і угодах від 29.11.2007 - виконані ОСОБА_7 (т.18, а.с.159-162).

З копії довідки про доходи, форма якої була затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27 серпня 2004 року №192, тобто після скасування 27 червня 2002 року господарським судом Львівської області державної реєстрації ПП «Адеона», вбачається, що в цій довідці про доходи від 14.12.2007 р. за №27, міститься відтиск штампу та печатки ПП «Адеона» та рукописним текстом, який був виконаний обвинуваченим ОСОБА_7 , зазначено, що дана довідка видана ОСОБА_12 про те, що він справді працює в ПП «Адеона», займає посаду водія, зазначено його ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , вказано щомісячний розмір нарахованої йому заробітної плати за період з червня 2007 року по листопад 2007 року включно, загальний розмір якої за період з 15.06.2007 р. по 15.11.2007р. становить 8600 грн., зазначено ідентифікаційний код підприємства за ЄДРПОУ - 25556365, вказано вигадані номери телефону підприємства НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , а також містяться підписи навпроти прізвищ керівника підприємства ОСОБА_7 та головного бухгалтера ОСОБА_15 (т.20, а.с.146).

З висновку експерта №6/532 від 02.11.2012 р. (т.24, а. с. 49-52) випливає, що рукописний текст в довідці про доходи №27 від 14.12.2007 р., виданій ПП «Адеона» ОСОБА_12 виконаний ОСОБА_7 . Короткі рукописні тексти від імені «позичальника» ОСОБА_12 в: тарифах ЗАТ «Альфа-Банк»; розписці; електрофотокопії сторінок паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виконані не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Як вбачається з висновку експерта №6/242 від 10.05.2011 р. відтиск круглої печатки ПП «Адеона», який наявний в довідці про доходи №27 від 14.12.2007р., яка видана ПП «Адеона» на ім`я ОСОБА_12 , нанесений печаткою, виготовленою за правилами виготовлення фотополімерних печаток штампів (т.22, а. с. 73-75).

В матеріалах кримінального провадження міститься довідка приватного підприємства «Адеона» (т. 24, а.с.78) та її копія (т.2, а.с. 115) від 14.04.08, в якій зазначено, що гр. ОСОБА_11 з 1999 р. по теперішній час дійсно працює в ПП «Адеона». Довідка видана по місцю вимоги. На даній довідці, яка виконана друкованим текстом, містяться штамп та печатка приватного підприємства «Адеона», а також рукописним текстом вказана дата; 14.04.08 та навпроти прізвища директора ОСОБА_7 виконаний підпис.

З висновку експерта №6/545 від 07.11.2012 р. (т.24, а. с. 75-76) вбачається, що підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Директор» в довідці від 14.04.2008, виданій ОСОБА_11 від ПП «Адеона» - виконаний ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка ОСОБА_11 показав, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_7 приблизно з 2003 2004 р.р. та раніше вважав його, як одного з найкращих своїх товаришів. В ПП «Адеона» він ніколи не працював.

Доводи захисника про те, що довідка видана обвинуваченим ОСОБА_7 на його ім`я не є офіційним документом з огляду на позицію, викладену у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 01.03.2018 року, у зв`язку з чим у діях ОСОБА_7 відсутні склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Зазначена позиція викладена у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 01.03.2018 року.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 , 29 листопада 2007 року, з метою заволодіння грошовими коштами закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», будучи засновником приватного підприємства «Адеона», державна реєстрація якого була скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року, маючи в користуванні печатку і штамп вказаного підприємства, а також бланки довідок про доходи, використав їх, здійснивши відтиски печатки та штампа на бланку довідки про доходи, після чого оформив та вніс завідомо неправдиві відомості в довідку про доходи від 29.11.2007 р. без вихідного номера, про те, що він, ОСОБА_7 , постійно працює у приватному підприємстві «Адеона» на посаді директора ПП «Адеона» та його заробітна плата за період з червня 2007 року по листопад 2007 року включно становила 9100 грн., а також вказав вигаданий номер телефону підприємства, та виконав підписи від свого імені.

Колегія суддів вважає, що форма вищевказаної довідки про доходи відповідає вимогам до довідок про доходи, затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27 серпня 2004 року №192, що суд першої інстанції навів у вироку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що довідка про доходи видана ОСОБА_7 на своє ім`я містить всі ознаки офіційного документа, а тому у його діях наявний склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Мотиви захисника про те, що по епізоду щодо довідки про доходи на ім`я ОСОБА_12 слід було провести почеркознавчу експертизу підпису, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 , 24 грудня 2007 року, будучи засновником приватного підприємства «Адеона», державна реєстрація якого була скасована рішенням господарського суду Львівської області від 27 червня 2002 року, маючи в користуванні печатку і штамп вказаного підприємства, а також бланки довідок про доходи, повторно використав їх, здійснивши відтиски печатки та штампа на бланку довідки про доходи, після чого оформив та вніс завідомо неправдиві відомості в довідку про доходи за №27 від 14.12.2007 р. про те, що ОСОБА_12 працює на посаді водія в ПП «Адеона» та його заробітна плата за період з 15.06.2007 р. по 15.11.2007 р. в загальному розмірі склала 8600 грн., а також вказав вигадані номери телефонів цього підприємства.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні суду першої інстанції визнав, що дійсно заповнював вказану довідку, проте не ставив на ній підпису.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_7 ставиться у винність внесенні завідомо неправдивих відомостей до довідки про доходи на ім`я ОСОБА_12 , чого він не заперечував як суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що проведення почеркознавчої експертизи підпису жодним чином не впливає на встановлення його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у внесенні завідомо неправдивих відомостей до довідки про доходи на своє ім`я та ім`я ОСОБА_11 , доводи захисника у апеляційній скарзі про те, що у його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, по цих епізодах, оскільки він та ОСОБА_11 їх не використовували, є безпідставними.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що він не знав про скасування державної реєстрації ПП «Адеона», є такими, що спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, оскільки такі спростовуються зібраними та перевіреними у судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спрямовані на уникнення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальної відповідальності, покликання захисника на те, що він не вчиняв злочинів, передбачених ч. 2 ст. 358 КК України ( в редакції Закону від 05.04.2001 року), ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), оскільки такі спростовуються зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами.

Колегія суддів приходить до висновку, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку і дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 358 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 5 квітня 2001 року), ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону №2341-ІІІ від 5 квітня 2001 року).

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування чи зміни вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 03.04.2019 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03.04.2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4