Справа № 645/7003/19
Провадження № 1-кп/645/828/19

В И Р О К
Іменем України

06 грудня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальні провадження № 0002211 від 11.09.2019 року, № 0001697 від 09.07.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючої, не судимої, заміжньої, яка має неповнолітню дитину, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -
в с т а н о в и в:

30 червня 2019 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходилися біля кіоску, розташованого по вул. Відродження, 36, у м. Харкові, де розпивали спиртні напої. В цей час ОСОБА_5 звернула увагу на мобільний телефон «NOKIA 6.1» у корпусі темного кольору, наявний у ОСОБА_6 .

У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «NOKIA 6.1», який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, попросила у ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого відійшла з телефоном на декілька метрів та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_6 на деякий час забув про свій мобільний телефон, з місця скоєння злочину зникла, тим самим заволоділа мобільним телефоном «NOKIA 6.1» у корпусі темного кольору, який належав потерпілому ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на суму 4694 грн. 70 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6/1783 СЕ-19 від 17.07.2019 року.

Окрім того, 10 вересня 2019 року близько 12:00 години ОСОБА_5 , знаходилась біля кіоску по вул. Відродження, 35 разом з її знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де останні розпивали спиртні напої.

ОСОБА_5 звернула увагу на те, що в сумці ОСОБА_9 знаходиться мобільний телефон «NOMI i 4510» у корпусі сірого кольору, і в цей час у неї виник злочинний намір на таємне заволодіння вищевказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно витягла з сумки потерпілої мобільний телефон «NOMI i 4510» та поклала його до правої кишені своєї куртки. Заволодівши вище вказаним мобільним телефоном ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 збитки на суму 875,00 грн., що підтверджується висновком судово- товарознавчої експертизи № 6/2647СЕ-19 від 30.10.2019 року щодо вартості мобільного телефону «NOMI»BEAT М i 4510» .

Окрім того, 06 жовтня 2019 року, точний час під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у себе вдома за адресою: м. Харків, вул. Тракторна,4, разом з ОСОБА_11 звернулася до останньої з проханням позичити їй грошові кошти в сумі 700 грн., на що ОСОБА_12 відповіла добровільною згодою та передала ОСОБА_5 належну їй банківську картку, відкриту на її ім`я в АТ КБ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 , та яка є засобом доступу до банківського рахунку, на депозитному рахунку якої станом на 03.10.2019 знаходилися грошові кошти в розмірі 852 грн. 38 коп.
Після отримання вищезазначеної банківської картки, яка належала ОСОБА_11 , у ОСОБА_5 , яка достовірно знала про те, що найближчим часом на вказану банківську картку будуть зараховані грошові кошти у вигляді пенсії, виник злочинний намір, спрямований, на заволодіння шляхом шахрайства банківською картою № НОМЕР_1 , яка, відповідно до Постанови Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземній валютах», є офіційним документом.
Так, ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_11 вищевказаний офіційний документ - пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , знаючи пін-код до неї, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , з метою подальшого використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_11 , підмінила отриману вищевказану банківську карту на іншу пластикову банківську картку, яку в цей же день, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, віддала ОСОБА_13 для подальшої передачі ОСОБА_11 , тим самим шляхом шахрайства заволоділа з корисливих мотивів офіційним документом - банківською картою АТ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 .
Окрім того, ОСОБА_5 , заволодівши 06.10.2019 року офіційним документом шляхом шахрайства, а саме банківською карткою АТ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , в період часу з 11 жовтня 2019 року по 14 жовтня 2019 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, з використанням банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , яка є засобом доступу до банківського рахунку, діючи всупереч волі потерпілої, розрахувалася за товари в супермаркеті «Клас», що знаходиться адресою: м. Харків, проспект Московський, 259, а саме: 11.10.2019 року о 16:43 год. на суму 90 гр.45 коп.; 12.10.2019 року о 13:03 на суму 83 гр. 30 коп.; 13.10.2019 року о 19:24 на суму 29 гр. 60 коп.; 14.10.2019 року о 10:52 год. на суму 81 гр.90 коп.; 14.10.2019 року о 13:47 годин на суму 57 гр. 89 коп., а всього на загальну суму 343 гр. 14 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період часу з 11 жовтня 2019 року по 14 жовтня 2019 року ОСОБА_5 зняла грошові кошти з банківської карти АТ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 у банкоматі АТ «Приват Банк», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 259, а саме: 11.10.2019 о 14:57 год. у розмірі 1200 гривень; 12.10.2019 о 21:32 год. у розмірі 200 гривень; 12.10.2019 о 21:33 год. у розмірі 100 гривень; 12.10.2019 о 21:34 год. у розмірі 200 гривень; 13.10.2019 о 14:15 год. у розмірі 200 гривень; 13.10.2019 о 19:27 год. у розмірі 100 гривень; 14.10.2019 о 12:13 год. у розмірі 200 гривень; 14.10.2019 о 16:44 год. у розмірі 300 гривень, а всього на загальну суму 2500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2843 гр.14 коп.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. ОСОБА_11 , ОСОБА_14 цивільні позови підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Прокурором ОСОБА_4 було змінено обвинувачення по епізоду таємного викрадення ОСОБА_5 10 вересня 2019 року близько 12:00 години біля кіоску по вул. Відродження, 35 в м.Харкові мобільного телефону «NOMI»BEAT М i 4510», вартістю 875,00 грн., який належав потерпілій ОСОБА_9 . Дії ОСОБА_5 по вказаному епізоду прокурор просила кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Потерпілою ОСОБА_9 подано заяву від 06.12.2019 року про отримання обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України зі зміненим обвинуваченням, клопотань від останньої не надійшло, справу просила розглядати за її відсутності.
Судом було роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_5 положення ч. 4 ст. 338 КПК України про те, що вона буде захищатися в суді від нового обвинувачення, на що зауважень не надійшло.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 зазначила про своє щире каяття та повне визнання вини у вчиненому та пояснила суду, що 30 червня 2019 року вона таємно заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_6 - «NOKIA 6.1» , який віднесла в ломбард, а гроші витратила на власні потреби. 10.09.2019 року ОСОБА_5 таємно заволоділа мобільним телефоном «NOMI», який належав Компанієць. Цей телефон вона також віднесла до ломбарду, а гроші витратила. 06.10.2019 року обвинувачена ввела в оману свою знайому ОСОБА_11 та заволоділа з корисливих мотивів банківською картою АТ «Приват Банк» на ім`я потерпілої. З цієї картки, протягом декількох наступних днів ОСОБА_5 знімала готівку для власних потреб та купувала продукти, все разом на суму близько до 2880,00 грн.
Враховуючи, що обвинувачена не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що нею та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вказані особи правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції учасників судового розгляду, з урахуванням позицій останніх, вважав, що дослідження доказів на підтвердження вини обвинуваченої, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.
Таким чином, суд вважав можливим, з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України, допитати обвинувачену та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу ОСОБА_5 , письмові докази щодо речових доказів та судових витрат, докази в обґрунтування цивільного позову.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує наступним чином:

по епізоду від 30.06.2019 року - за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

по епізодам від 10.09.2019 року, епізоду з 11.10.2019 року по 14.10.2019 року - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

по епізоду від 06.10.2019 року - за ч. 1 ст. 357 КК України, як заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

Вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, суд вважає доведеною, а вказану кваліфікацію дій обвинуваченої - правильною та такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття; вчинення злочину жінкою в стані вагітності.

У обвинувальному акті по кримінальному провадженню № 0001697 обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно положень ст. 67 КК України, вказано повторність злочинів, з чим суд не може погодитися.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 32 КК України Повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Вчинення двох або більше злочинів, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

У пункті 1 примітки до ст. 185 КК України закріплено, що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Відповідно ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченій.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не засуджувалася, має неповнолітню дитину - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває з 19.03.2016 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16 , вагітна, строк вагітності на час розгляду справи 30 тижнів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, умисну форму вини, конкретні обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка знаходиться у стані вагітності, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відношення обвинуваченої до вчиненого і її позицію щодо визнання провини.

Таким чином, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, враховуючи стан вагітності останньої, і встановлені законом про кримінальну відповідальність обмеження з цього приводу, призначити обвинуваченій остаточне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням принципу поглинання менш суворих покарань більш суворим.

З огляду на положення ст. 75 КК України, враховуючи рішення суду про призначення покарання певного виду і розміру, тяжкість злочинів, особу винної та конкретні обставини справи, зазначені вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, в зв`язку із чим вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за даним вироком з випробуванням, із встановленням іспитового строку в межах, передбачених ч. 4 ст. 75 КК України,з покладенням на засуджену обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно положень ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України вбачається, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
З положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України вбачається, що суд може не прийняти визнання відповідачем позову, якщо це суперечить закону.
Відповідно до закріплених у Цивільному процесуальному кодексі України положень, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України).

Потерпілою ОСОБА_14 заявлено цивільний позов на суму 6559,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 30.06.2019 року заволоділа мобільним телефоном «NOKIA 6.1», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6/1783 СЕ-19 від 17.07.2019 року складає 4694 грн. 70 коп.

Інших доказів в обґрунтування позовних вимог потерпілої ОСОБА_14 суду не надано, в зв`язку із чим позовні вимоги вказаної потерпілої підлягають частковому задоволенню на суму, яка знайшла своє підтвердження у судовому засіданні - 4694, 70 грн.

Потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов на суму 2880,00 грн.

З даних виписки з рахунку банківської карти АТ «Приват Банк» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 встановлено, що в період часу з 11.10.2019 року по 14.10.2019 року з картки були використані кошти (на купівлю товарів, зняття готівки) на суму 2843 грн. 14 коп.

Інших доказів в обґрунтування позовних вимог потерпілої ОСОБА_11 суду не надано, в зв`язку із чим позовні вимоги вказаної потерпілої підлягають частковому задоволенню на суму, яка знайшла своє підтвердження у судовому засіданні - 2843, 14 грн.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів суд стягує з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 374, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавленні волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місяця проживання, роботи або навчання.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4694 грн. (чотири тисячі шістсот дев`яносто чотири) грн.70 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2843 (дві тисячі вісімсот сорок три) грн. 14 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/1783СЕ-19 від 17.07.2019 року в сумі 471,03 грн.; судової товарознавчої експертизи № 6/2647СЕ-19 від 30.10.2019 року в сумі 471,03 грн.

Речові докази мобільний телефон «NOMI»BEAT М i 4510», який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів (м.Харків, вул. Невельського, 1/32) після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Два оптичні диски «Verbatim CD-R 700 mb», які містять інформацію з АТ КБ «ПриватБанк» і відповідно до постанови слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_17 від 20.11.2019 року визнані речовими доказами після набрання вироком законної сили залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0002514 від 15.10.2019 року, які знаходяться у сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -