Ухвала
Іменем України
18 червня 2019 року
м. Київ
справа № 528/77/18
провадження № 51-1740ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2019 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 6 зазначеної статті.
Відповідно до ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не навів обґрунтування допущення судами таких порушень норм процесуального закону, які в силу статей 412, 419 КПК України у їх взаємозв`язку є істотними і тягнуть за собою скасування оскаржуваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
До того ж у касаційній скарзі не наведено доводів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційного суду з урахуванням підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, для її скасування чи зміни.
Крім цього, касаційна скарга захисника не містить обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження з огляду на положення статей 284, 440 КПК України із зазначенням передбачених для того підстав.
Окрім вказаного, вимоги захисника про скасування лише вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження є суперечливими та не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
При цьому захисник у прохальній частині касаційної скарги не зазначає, що суд касаційної інстанції має зробити з оскаржуваною ухвалою апеляційного суду, якою вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 було залишено без зміни.
Також, як убачається з прохальної частини скарги, захисник просить провести касаційний розгляд за поданою апеляційною скаргою, з огляду на що з урахуванням положень процесуального закону його позиція є незрозумілою.
Окрім зазначеного, всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копій її додатків (копій судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3