Справа № 740/5536/19
Провадження № 1-кс/740/2167/19
УХВАЛА

12 грудня 2019 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зняти арешт, накладений 05 листопада 2019 року слідчим суддею на автомобіль марки «Pеugeot», модель «309», державний номерний знак НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження №0001376, внесеного до ЄРДР 04.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та зобов`язати слідчого передати йому автомобіль на відповідальне зберігання.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 03.11.2019 в темну пору доби близько 18 години він, керуючи автомобілем марки «Pеugeot», модель «309», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

За вказаним фактом слідчим СВ Ніжинського ВП ГУНП розпочато кримінальне провадження №0001376 від 04.11.2019.
Автомобіль марки «Pеugeot», моделі «309», було вилучено у нього з місця дорожньо транспортньої пригоди та доставлено до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.
Оскільки транспортний засіб йому необхідний для здійснення приватних поїздок і відсутність автомобіля створює йому певні незручності, транспортний засіб уже тривалий час зберігається в Ніжинському ВП ГУНП на відкритій місцевості в неналежних умовах, а на цей час у кримінальному провадженні вже проведено експертизу для визначення технічного стану автомобіля, тому необхідності у подальшому його збереженні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ніжинсього ВП ГУНП немає.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 не зявився, у клопотанні просить розглядати справу за його відсутності.
Старший слідчий Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та згоду на передачу автомобіля ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як встановлено слідчим в ході проведенняогляду місця дорожньо транспортної пригоди автомобіль марки «Pеugeot», модель «309», державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучено та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 05.11.2019 накладено арешт на вказаний автомобіль.
При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у цьому випадку не має.

Оскільки арешт в частині заборони на володіння та користування майном судом не накладався, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність перешкод для передання арештованого майна у володіння та користування його володільцю ОСОБА_3 , оскільки такі права накладеним арештом не обмежувалися.

Однак, підстави для скасування арешту відсутні, оскільки розслідування кримінального провадження не завершено і зняття арешту шляхом зняття заборони на відчуження автомобіля неприпустимо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.

На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого у цьому кримінальному провадженні повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «Pеugeot», модель «309», державний номерний знак НОМЕР_1 , для відповідального зберігання.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та ремонту зазначеного автомобіля.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «Pеugeot», модель «309», державний номерний знак НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1