Номер справи149/1437/18
1-кп/137/43/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
23.07.2017 близько 07:00 ОСОБА_3 , перебуваючи по провулку Гагаріна, що у с. Порик Хмільницького району Вінницької області під час конфліктної ситуації із ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав останньому один удар дерев`яною палицею в область голови ОСОБА_7 після чого пішов у невідомому напрямку.
Цього ж дня, приблизно через 10 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи по провулку Гагаріна у с.Порик Хмільницького району Вінницької області побачивши ОСОБА_3 , який повертався до місця свого проживання, підійшов до останнього з метою вирішення конфліктної ситуації, яка виникла попередньо. У ході розмови ОСОБА_8 тримаючи у правій руці молоток, завдав ним ще один удар у область верхньої частини спини ОСОБА_7 , чим спричин останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, синець на лівій половині грудної клітки, перелом 9-го ребра зліва по переднє-пахвинній лінії, які відповідно до висновків судово-медичної експертизи №934/988 від 23.10.2017 та №63 від 29.05.2018 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому передпліччі, садна на лівій кисті, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Із показань обвинуваченого ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні встановлено, що вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнає. Суду пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті визнає. Дійсно, 23.07.2017 року вранці, коли вигнав корову, в нього з ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого він дерев`яною палицею вдарив його в область голови. Пізніше він взяв молоток, яким також наносив удари ОСОБА_7 по різним частинам тіла. В скоєному розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 23.07.2017 року вона перебувала в своєму домогосподарстві, а чоловік був на вулиці. Вона почула, що на вулиці щось відбувається і коли вийшла побачила. що її чоловік присів на землю та закрив рукою голову, а ОСОБА_3 в цей час наносив йому удари молотком по тілу. Чоловік просив його припинити. Вона також сказала припинити протиправні дії і конфлікт припинився.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину, його покази в судовому засіданні суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, а саме умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і особу обвинуваченого, який усвідомив свою вину, щиро розкаявся у скоєному. Дані обставини суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ст.122 ч.1 КК України, суд враховує те, що він раніше не судимий, в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває на обліку, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітнього сина.
Керуючись ст.50, 65 КК України, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі передбаченого санкцією статті 122 ч.1 КК України із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з іспитовим строком.
Крім того, при винесенні вироку судом враховано досудову доповідь органу пробації.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст.76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області.
Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги.
Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження

Суддя: ОСОБА_1