Справа № 333/6975/18
Провадження № 1-кп/333/265/19
УХВАЛА

21 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_7 під вартою на 2 місяці. При цьому, пояснив, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу до останнього, не зникли. На цей час, на думку прокурора, існують ризики: переховування від суду, можливість незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження.
Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор зазначив, що 25.07.2019 року судом ОСОБА_7 на місяць було продовжено строк тримання під вартою. 18.08.2019 року потерпіла ОСОБА_4 звернулася до Комунарського відділення поліції на дії ОСОБА_7 щодо погроз на її адресу з боку останнього, у т.ч. під час судового засідання 05.08.2019 року.
Крім того, обвинувачений скоїв тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки (неодружений).
Враховуючи характер вчиненого злочину, конфлікти, що виникали до події злочину між обвинуваченим та свідками у кримінальному провадженні, які мешкають у будинку АДРЕСА_1 , прокурора вважає, що у разі застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе впливати на свідків або вчинить аналогічний злочин відносно вказаних осіб.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора, зазначивши, що дійсно нею було подано заяву до поліції з приводу погроз з боку ОСОБА_7 . Це не помста, а вона його дійсно боїться, так як впродовж п`яти років, які вони зустрічаються, обвинувачений неодноразово до неї та до її родичів застосовував насильницькі дії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Хоча ОСОБА_7 і вибачився перед нею, але вважає, що у останного відсутнє щире каяття, про що свідчить агресивна поведінку обвинуваченого після закінчення одного з судових засідань, а також на судовому засіданні, яке відбулося 05.08.2019 року.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 також просили суд продовжити запобіжний захід тримання під вартою, категорично заперечуючи проти зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 на більш м`який. ОСОБА_5 заявив, що тітка обвинуваченого, працюючи таксистом, слідкує за ним. Про це він дізнався від продавців, де він зазвичай купляє продукти харчування. Йому повідомили, що якась жінка наполегливо цікавиться які продукти та алкогольні напої, і скільки разів, він купляє. У подальшому, він впізнав жінку, яку він неодноразово бачив поблизу своєї роботи і впізнав її як тітку ОСОБА_7 , так як останню бачив під час судових засідань.

ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою.
Обвинувачений зазначив, що перебуваючи у слідчому ізоляторі, він не має можливості відшкодувати у повному обсязі потерпілому завданому шкоду. Крім того, на його утриманні знаходиться матір інвалід 3-ої групи, у неї тяжка хвороба, у зв`язку з чим матір на цей час постійно потребує сторонньої допомоги. Просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід з метою продовжити працювати та відшкодувати завдану шкоду. Жести, які він показував у судовому засіданні 05.08.2019 року, адресувалися його матері, котра сиділа неподалік потерпілої ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_8 заявила, що усі ризики, які, можливо й існували, на час застосування та продовження запобіжного заходу тримання під варто, вже зникли. На її думку вивчені у судовому засіданні матеріали кримінального провадження не підтверджують, що у діях ОСОБА_7 є склад злочину, передбачений ч.1 ст.121 КК України.
25.07.2019 року судом обвинуваченому на один місяць було продовжено строк тримання під вартою у зв`язку з тим, що суд вважав, що мається такий ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, у т.ч. яких необхідно було додатково допитувати. На цей час свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також потерпіла ОСОБА_4 додатково судом допитані, тобто взагалі відсутні ризики, на які посилався суд у своїй ухвалі від 25.07.2019 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ризики, зі спливом часу судового розгляду також спливають.
Сторона обвинувачення не має доказів того, що обвинувачений будь-яким чином намагався чи у подальшому буде впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, або ОСОБА_7 має намір ухилитися від суду та вчинити новий злочин. У обвинуваченого є постійне місце проживання і реєстрації, ОСОБА_7 до його затримання офіційно працював. На цей час у тяжко хворої матері ОСОБА_7 є тільки обвинувачений, щоб допомагати їй вдома по господарству та піклуватися про неї. ОСОБА_8 просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора або замінити запобіжний захід ОСОБА_7 на такий, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Розглянувши клопотання прокурора та захисника, заслухавши думки прокурора, потерпілої, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що 22.10.2018 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування було застосовано запобіжний захід тримання під вартою. Ухвалами суду від 17.12.2018 року, 06.02.2019 року, 02.04.2019 року, 28.05.2019 року та 25.07.2019 року строк запобіжного заходу ОСОБА_7 продовжено до 26.02.2019 року, 06.04.2019 року, 01.06.2019 року, 27.07.2019 року та 25.08.2019 року, відповідно.

ОСОБА_7 раніше не судимий; позитивно характеризується за місцем проживання; обвинувачується у скоєнні двох насильницьких злочинах, одне з яких є тяжким; має постійне місця мешкання і реєстрації; не одружений; офіційно працевлаштований; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відсутні на утриманні неповнолітні діти, але проживає з матір`ю, яка має тяжке захворювання.
Суд повністю погоджується з позицією сторони захисту, що згідно практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, ґрунтується на презумпції, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості (рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, п. 30).
Водночас, у цьому випадку, вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, суд розглянув факти, які свідчать про наявність суспільного інтересу. Так, під час судового розгляду були допитані свідками сусіди по під`їзду потерпілої ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ), які зазначили, що ОСОБА_7 часто з`являється у їх будинку у стані алкогольного сп`яніння. В такому стані обвинувачений є агресивним та останній є ініціатором конфліктів, які інколи закінчуються насильницькими діями з боку ОСОБА_7 . Вказані дані підтверджуються відомостями, наданими з Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області щодо викликів працівників поліції на конфлікти за участю обвинуваченого.

Крім того, суд не може врахувати і позицію Європейського суду у справі «Боротюк проти України» (рішення від 16 грудня 2010 року, п.63), в якому вказано, що національні суди продовжували строк тримання заявника під вартою і відмовляли в задоволенні його клопотань про звільнення, посилаючись, головним чином, на тяжкість пред`явленого йому обвинувачення, використовуючи при цьому шаблонні формулювання та не посилаючись на конкретні фактичні обставини справи. Це обґрунтування не змінювалося з плином часу і не враховувало змін, які відбувалися під час розслідування.
Враховуючи, що відбулися певні зміни під час судового розгляду (були допитані усі свідки та потерпілі, досліджені усі матеріали кримінального провадження), суд ухвалою від 25.07.2019 року продовжив, на відміну від інших аналогічних розглядів, строк тримання під вартою ОСОБА_7 лише на 1 місяць, вважаючи, що є можливість закінчити розгляд кримінального провадження, але є і ризик впливу на свідків, яких сторона захисту клопотала допитати додатково. Зазначені свідки були допитані судом 05.08.2019 року.
Водночас, у вказаному судовому засіданні обвинувачений на адресу ОСОБА_4 висловився жестом, що стало підставою для оголошення головуючим у процесі ОСОБА_7 зауваження та подання відповідної заяви потерпілою до органу поліції. Свідком демонстрації зазначеного жесту став безпосередньо головуючий у справі, тому вважаю такі дії обвинуваченого як певну форму погроз на адресу потерпілої, і з цих підстав доводи ОСОБА_7 , що цей жест він адресував своїй матері, суд не приймає до уваги.
Отже, на думку суду, у судовому засіданні 05.08.2019 року відбулися певні зміни, які не прийняти до уваги під час вирішення питання про доцільність продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , неможливо.
Вважаю, що дії ОСОБА_7 , які виразилися у агресивній поведінці обвинуваченого відносно потерпілої під час судового розгляду, можуть свідчити про можливість останнього впливати на ОСОБА_4 та продовжити відносно останньої скоювати злочини.

Також, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі).

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, враховуючи, факти повідомлені потерпілою ОСОБА_4 щодо агресивної поведінки ОСОБА_7 , на думку суду, існують ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілу та вчинити інший злочин.

Під час розгляду питання про запобіжний захід ОСОБА_7 , суд розглянув можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. особисте зобов`язання та домашній арешт.
Судом встановлено, що потерпіла та обвинувачений працюють на одному підприємстві АТ «Мотор Січ» та по декілька разів на день могли зустрічатися на роботі. У судовому засіданні сторона захисту зазначала, що у разі, якщо ОСОБА_7 змінять запобіжний захід, він буде працювати на іншому підприємстві, але відповідних доказів суду надано не було. На думку суду, факт перебування на одному підприємстві обвинуваченого та потерпілої під час судового розгляду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , враховуючи виявлені ризики.
В даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого, суспільний інтерес у цьому кримінальному провадженні, ризики незаконного впливу ОСОБА_7 на потерпілу та можливість вчинити відносно неї новий злочин є настільки вагомим, що суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Враховуючи досліджені судом обставини, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 щодо застосування іншого запобіжного заходу відмовити, а клопотання прокурора задовольнити та строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , продовжити на 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 180, 331, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 20.10.2019 року (включно).
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 23.08.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1