печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанови про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0001955,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на рішення про зупинення досудового розслідування, прийняті слідчими та/або прокурорами Генеральної прокуратури України за період з 18.09.2015 року по 26.07.2019 року включно у кримінальному провадженні №0001955 від 18.09.2015 року за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру без дотримання вимог ст. ст. 135, 136, 278 КПК України; ОСОБА_4 всупереч оскаржуваним постановам не переховується від органів досудового розслідування, слідству було відомо про місце перебування ОСОБА_4 , тому оголошення у розшук було здійснено із грубим порушенням норм процесуального права, зокрема, статті 280, 281 КПК України у редакціях, чинних на момент вчинення відповідної процесуальної дії. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що оскаржувані постанови винесені без дотримання положень ст. 110 КПК України, є незаконними, необґрунтованими, належним чином невмотивованими, передчасними, та такими, що порушують право на захист, просить скасувати постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001955 від 18.09.2015 року, що прийняті за період з 18.09.2015 року по 26.07.2019 року.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності.

Правило неможливості розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України передбачає обов`язкову участь такої особи, разом з тим, враховуючи заяву адвоката ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності, слідчий суддя з урахуванням скорочених строків розгляду даної категорії скарг, дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_5 про відкладення розгляду скарги з метою ознайомлення із скаргою.

Поряд з цим, прокурором отримано повідомлення про розгляд скарги 11.11.2019 року, тобто у встановлений КПК України строк, не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом, що є достатнім для ознайомлення із матеріалами справи, а відтак відсутні підстави для відкладення розгляду скарги.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 306 КПК України, та враховуючи, що прокурор не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя дослідивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001955 від 18.09.2015 року за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, та колишнього голови правління ПАТ «Реал банк» ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.28 ч. 3 ст. 209, ч.4 ст.28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України.

Матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 191 КК України, на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України 18.09.2015 року були виділені із кримінального провадження №0000113 від 07.03.2014 в окреме провадження за №0001955.

Так, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 07.03.2014 стороною обвинувачення (старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 ) 07.09.2015 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; 5 ст. 191 КК України.

07.09.2015 старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 було відправлено повідомлення про підозру із супровідним листом №17/1/4-3101-14 на адресу ОСОБА_4 АДРЕСА_1 за допомогою поштового відправлення №810.

07.09.2015 року старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 приймається постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 (в рамках кримінального провадження №0000113 від 07.03.2014 року). При прийнятті вказаної постанови старший слідчий керувався положеннями статті 110 та 281 КПК України у редакції, чинній на момент прийняття такого процесуального рішення, ґрунтуючись на даних, отриманих від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про виїзд ОСОБА_4 на територію держави Ізраїль 20.09.2014 року (лист №0.64-9192/0/15-15 від 26.06.2015 року).

08.09.2015 року старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 повторно було відправлено повідомлення про підозру із супровідним листом №17/1/4-3101-14 на адресу ОСОБА_4 АДРЕСА_1 за допомогою поштового відправлення №864.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі 757/33015/15-к від 08.09.2015 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.09.2015 року шляхом виділення матеріалів кримінального провадження з кримінального провадження №0000113 розпочинається досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001955 стосовно ОСОБА_4 за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України.

25.01.2016 року Генеральним секретаріатом Інтерполу опубліковано червоні повідомлення щодо міжнародного розшуку ОСОБА_4 26.07.2019 року Генеральним секретаріатом Інтерполу прийнято рішення про зняття ОСОБА_4 з міжнародного розшуку за червоними повідомлення.

01.03.2016 року ухвалою слідчого судді у справі №757/8958/16-к стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

13.07.2018 року прокурором групи прокурорів - заступником начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_8 складено повідомлення про зміну підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, яке було направлено 16.07.2018 року за адресою проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 . (супровідний лист №14/2/2-22342-15 від 16.07.2018 року поштовим відправленням №534) та 16.07.2018 року за адресою ОСББ «Олімпійський»: м. Київ, вул. Ділова, 2-б для вручення ОСОБА_4 (супровідний лист №14/2/2-22342-15 від 16.07.2018 року поштовим відправленням №524).

Починаючи з 18.09.2015 року, з дати прийняття першої постанови про зупинення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, стороною обвинувачення у кримінальному провадженні №0001955 від 18.09.2015 року неодноразово виносились постави, як про зупинення, так і відновлення досудового розслідування.

26.07.2019 року, як вбачається із матеріалів провадження за скаргою, стороною обвинувачення було прийнято останнє рішення про зупинення досудового розслідування.

Зокрема, досудове розслідування було зупинено постановами начальника четвертого слідчого відділу з управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 18.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 09.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 09.10.2015 року, 19.10.2015 року, 19.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.01.2016 року, від 04.02.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 23.02.2016 року, від 03.03.2016 року, від 19.04.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 24.05.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 28.05.2016 року, 01.06.2016 року, 10.06.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 22.12.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 23.03.2017 року, від 28.03.2017 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 11.05.2017 року; прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 18.01.2018 року; прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 17.07.2018 року; старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.08.2018 року; прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ГПУ ОСОБА_10 від 19.10.2018 року; старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_9 від 28.11.2018 року, від 18.02.2019 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.07.2019 року.

З аналізу кожної із наданих стороною захисту постанов про зупинення досудового розслідування вбачається, що оскаржувані постанови приймались стороною обвинувачення, зокрема, на підставі пункту 3 частини 1 статті 280 КПК України у зв`язку із оголошенням ОСОБА_4 в розшук до встановлення місця знаходження ОСОБА_4 (постанова начальника четвертого слідчого відділу з управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 18.09.2015 року, постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 19.10.2015 року, від 19.10.2015 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 23.02.2016 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 03.03.2016 року) та на підставі пункту 2 частини 1 статті 280 КПК України у зв`язку із повідомленням ОСОБА_4 підозри та переховуванням ОСОБА_4 від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, невстановленням місця знаходження ОСОБА_4 (постанови начальника четвертого слідчого відділу з управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 28.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 09.10.2015 року, постанова слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 09.10.2015 року, постанова слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.01.2016 року, від 04.02.2016 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 19.04.2016 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 24.05.2016 року, постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 28.05.2016 року, 01.06.2016 року, 10.06.2016 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 22.12.2016 року; постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 23.03.2017 року, від 28.03.2017 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 11.05.2017 року, постанова прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 18.01.2018 року, постанова прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 17.07.2018 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.08.2018 року, постанова прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ГПУ ОСОБА_10 від 19.10.2018 року, постанова старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_9 від 28.11.2018 року, від 18.02.2019 року, постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.07.2019 року).

З зазначених постанов вбачається, що підставою для зупинення досудового розслідування вказаного кримінального провадження стало те, що, на думку органу досудового розслідування, підозрюваний переховувався від органу досудового слідства, оскільки органу досудового слідства місце знаходження ОСОБА_4 не відоме, в зв`язку з чим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , що те ж було підставою для зупинення досудового розслідування.

Так, згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

У відповідності до положень частини 4 ст. 280 КПК України, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Відповідно до частини 1 ст. 280 КПК України (у редакції з 16.08.2015 року):

Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо:

1)підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком;

2)підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме;

2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування;

3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Відповідно до частини 1 ст. 280 КПК України (у редакції чинній з 14.04.2017 року):

Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо:

1)підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком;

2)оголошено в розшук підозрюваного;

2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування;

3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Відповідно до положень частини 2 статті 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи (редакція від 16.08.2015 року) / для здійснення розшуку підозрюваного (редакція від 14.04.2017 року), якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Таким чином:

- передумовою для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні є здійснення повідомлення особі про підозру у порядку, визначеному КПК України у редакції чинній на момент вчинення такої процесуальної дії;

- підставою ж для зупинення досудового розслідування до 14.04.2017 року був факт переховування підозрюваного від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і місцезнаходження підозрюваного було невідоме, а з 14.04.2017 року оголошення підозрюваного у розшук;

- при цьому, передумовою для зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, де повідомлення про підозру вручено особі за процедурою, визначеною КПК України, є обов`язок слідчого провести всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місця знаходження підозрюваного та здійснення розшуку підозрюваного.

Повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України складено 07.09.2015 року та 07.09.2015 і 08.09.2015 року було направлено ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Дані про отримання ОСОБА_4 повідомлення про підозру відсутні.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001955 від 18.09.2015 року було отримано дружиною ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , 14.09.2015 року, що підтверджується повідомленням телеграфом ОСОБА_12 , зареєстрованим Генеральною прокуратурою України 14.09.2015 року за вхідним номером №274343-15, та заявою ОСОБА_12 від 15.09.2019 року, зареєстрованою Генеральною прокуратурою України 17.09.2015 року за вхідним номером №277284-15, що надійшло на адресу Генеральної прокуратури України поштовим відправлення №365.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Виходячи із обставин справи та вручення підозри ОСОБА_4 , лише формальне вжиття заходів для вручення підозри у спосіб, передбачений КПК України, не вважається достатнім для набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного, адже у такому випадку стороні обвинувачення мало бути невідоме місце перебування ОСОБА_4 , тоді як наявними доказами в проваджені за скаргою підтверджується протилежне.

Враховуючи, що органу досудового розслідування було відомо про місце знаходження ОСОБА_4 станом на 07.09.2015 року та не було вжито будь-яких заходів щодо встановлення його місця знаходження до 07.09.2015 року, при врученні підозри ОСОБА_4 . Генеральна прокуратура України мала дотримуватись порядку, передбаченого статтями 276 279 КПК України у чинній на той час редакції.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. (частина 1 статті 276 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Як визначено ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно ч. 7 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Відповідно частині 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Сторона обвинувачення обмежилась лише формальним відправленням 07-08.09.2015 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_4 в Україні повідомлення про підозру, що було складено органом досудового розслідування 07.09.2015 року.

В матеріалах кримінального провадження не містяться належні та допустимі докази, що підтверджують факт належного вручення ОСОБА_4 чи отримання ОСОБА_4 у будь-який із передбачених КПК України способів повідомлення про підозру, складеного 07.09.2015 року.

З наведеного слідує обґрунтований висновок, що ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у зв`язку із грубим порушенням стороною обвинувачення норм КПК України, що регламентують порядок та спосіб вручення повідомлення про підозру.

Крім того, КПК України передбачає вручення повідомлення про підозру особі, яка проживає за кордоном, згідно із порядком, визначеним міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Вказане підтверджується, зокрема, правовими позиціями слідчих суддів за результатами розгляду поданого Генеральною прокуратурою України до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 , викладених в ухвалі від 04.10.2018 року у справі №757/37442/18-к та в ухвалі від 18.02.2019 року у справі №757/50111/19-к, відповідно до яких слідчими суддями за результатами аналізу зібраних та наданих стороною обвинувачення доказів кримінального провадження встановлено, що стороною обвинувачення порушено і не дотримано передбачений КПК України порядок вручення повідомлення про підозру під час здійснення такого повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_4 , у зв`язку із чим стороною обвинувачення не доведено, а зібрані в кримінальному провадженні докази не підтверджують, факту набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного, адже такі докази сторони обвинувачення є недостатніми та неналежними; в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; на основі аналізу викладених у повідомленні про підозру доводів та наданих Генеральною прокуратурою України доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованих злочинів слідчі судді дійшли висновку про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження достатніх підстав підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 07.09.2015 року ОСОБА_4 оголошено у розшук. При прийнятті вказаної постанови старший слідчий керувався положеннями статті 110 та 281 КПК України у редакції, чинній на момент прийняття такого процесуального рішення, ґрунтуючись на даних, отриманих від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про виїзд ОСОБА_4 на територію держави Ізраїль 20.09.2014 року (лист №0.64-9192/0/15-15 від 26.06.2015 року).

Відповідно до статті 281 КПК України (у редакції чинні станом на 07.09.2015 року), якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З аналізу вказаної норми вбачається, що передумовою для оголошення у розшук особи є:

- підтвердження набуття такою особою статусу підозрюваного, що має бути здійснено у відповідності та із дотриманням чинного на момент здійснення підозри норм КПК України,

- органу досудового розслідування невідоме місцезнаходження підозрюваного.

Як вже було встановлено, ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у зв`язку із порушенням Генеральною прокуратурою України порядку вручення підозри, передбаченої КПК України та відсутність належних, достатніх та допустимих доказів на доведення протилежного.

Що стосується обізнаності органу досудового розслідування про місце перебування ОСОБА_4 слід зазначити, що відповідно до постанови старшого слідчого про розшук підозрюваного ОСОБА_4 від 07.09.2015 року, вбачається, що органу досудового розслідування було відомо, починаючи із 26.06.2015 року, що ОСОБА_4 20.09.2014 року вилетів з України на пасажирському літаку № 775 сполученням «Київ - Тель-Авів» та станом на день надання відповіді перебував за межами України.

При цьому, з наданих слідчому судді матеріалів убачається, що виїзд ОСОБА_4 за кордон був зумовлений необхідністю одержання медичної допомоги та проведення лікування, оскільки ОСОБА_4 з 2013 року потребує постійного медичного догляду у зв`язку з тяжким захворюванням. Про зазначені обставини сторона обвинувачення була заздалегідь належним чином повідомлена стороною захисту, що підтверджується наданими стороною захисту докази заяви захисника ОСОБА_13 слідчому в особливо важких справах ГПУ ОСОБА_7 від 28.11.2014 року за №33 та від 05.02.2015 року за №57 відповідно. Окрім того, про відсутність ОСОБА_4 в Україні та про причини такої відсутності орган досудового розслідування було повідомлено ОСОБА_12 14.09.2019 року, після отримання нею на поштовому відділенні повідомлення про підозру ОСОБА_4 , складеного 07.09.2015 року, що підтверджується наданими стороною захисту доказами.

Крім того, обставини захворювання та лікування ОСОБА_4 , у зв`язку із чим стороною захисту пояснювалась відсутність ОСОБА_4 на території України, стороною обвинувачення, ні в процесуальний спосіб, ні оперативно-розшуковим шляхом не перевірені.

Жодних процесуальних (розшукових) дій стороною обвинувачення по встановленню місця знаходження ОСОБА_4 чи розшуку ОСОБА_4 не було здійснено.

Починаючи з 28.11.2014 року стороні обвинувачення було відомо про місце знаходження ОСОБА_4 та станом на 05.02.2015 року, 26.06.2015 року, 07.09.2015 року та 14.09.2015 року стороні обвинувачення було відомо про місце знаходження ОСОБА_4 та про зміну місця знаходження та причини перебування ОСОБА_4 за межами України.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 не перебуває на території України не у зв`язку із намаганням ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, переховуючись від органів слідства та суду, а у зв`язку з необхідністю одержання медичної допомоги та проведення лікування через тяжке захворювання.

Стороною обвинувачення при прийнятті 07.09.2015 року постанови про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_4 було грубо порушено норми КПК України в частині того, що оголосити у розшук можливо підозрюваного, тобто особу, яка набула статусу підозрюваного з моменту належного вручення їй чи отримання нею повідомлення про підозру, що підтверджується належними та допустимими доказами.

З огляду на вказане вище можна дійти висновку, що постанова про розшук ОСОБА_4 була винесена передчасно за день / або в день відправки самого повідомлення про підозру на адресу, за якою ОСОБА_4 не проживав, починаючи з вересня 2014 року, про що Генеральній прокуратурі України було відомо, що підтверджується наданими стороною захисту доказами. Тобто, фактично без набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у порядку, передбаченому КПК України, орган досудового розслідування оголошує ОСОБА_4 у розшук, що є грубим порушенням норм КПК України.

Отже, за відсутності доказів вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , про що наведено вище, останній не набуває статусу підозрюваного. З цього слідує, що станом на дату винесення постанови про оголошення у розшук ОСОБА_4 07.09.2015 року, останній не мав статусу підозрюваного. Вказане свідчить про порушення органом досудового слідства норм статті 281 КПК України, відповідно до яких оголосити у розшук можливо особу зі статусом підозрюваного, тобто особу, якій повідомлення про підозру було вручено у порядок, строк та у спосіб, передбачені КПК України.

Про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 та факт недотримання і порушення стороною обвинувачення порядку вручення підозри ОСОБА_4 від 07.09.2015 року та зміненої підозри від 13.07.2018 року, свідчить позиція слідчих суддів, висловлена за результатами розгляду клопотань Генеральної прокуратури України про здійснення стосовно ОСОБА_4 спеціального досудового розслідування та сформована на підставі повного і всебічного аналізу наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження та доказів, зібраних стороною обвинувачення на підтвердження вказаних фактів (ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.10.2018 року у справі №757/37442/18-к та ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року у справі №757/50111/19-к).

Слідчий суддя, аналізуючи вищевказані дані, приходить до висновку, що ОСОБА_4 , з 2014 року виїхав до Ізраїлю, до того як було складено повідомлення про підозру від 07.09.2015 та повідомлення про зміну підозри від 16.07.2018 року відносно нього.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що відомості до ЄРДР відносно кримінальних правопорушень, до вчинення яких, на думку сторони обвинувачення, причетний ОСОБА_4 , внесені стосовно ОСОБА_4 відповідно 18.09.2015 року.

Тобто, ОСОБА_4 покинув межі України (20.09.2014 року) ще до моменту внесення відомостей до ЄРДР щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень (вересень 2015 року).

Досудове розслідування було зупинено постановами начальника четвертого слідчого відділу з управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 18.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 09.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 09.10.2015 року, 19.10.2015 року, 19.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.01.2016 року, від 04.02.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 23.02.2016 року, від 03.03.2016 року, від 19.04.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 24.05.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 28.05.2016 року, 01.06.2016 року, 10.06.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 22.12.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 23.03.2017 року, від 28.03.2017 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 11.05.2017 року; прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 18.01.2018 року; прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 17.07.2018 року; старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.08.2018 року; прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ГПУ ОСОБА_10 від 19.10.2018 року; старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_9 від 28.11.2018 року, від 18.02.2019 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.07.2019 року на підставі того, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

Так, постановою Верховного Судом України від 19.03.2015 №5-1кс15, визначено, що при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним. Разом з тим на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть і з метою уникнення кримінальної відповідальності), про ухилення від слідства говорити не можна, тому, слідчий суддя не приймає до уваги доводи сторони обвинувачення про переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В разі переховування підозрюваного від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності оперативний підрозділ щомісячно письмово надає інформацію про заходи, ужиті для встановлення його місцезнаходження, зокрема, слідчому судді не було надано вказаної інформації, крім того відсутні відомості про заведення матеріалів оперативно-розшукової справи, тому твердження про те, що ОСОБА_4 ухиляється від органів досудового розслідування та переховується від компетентних органів, спростовується.

Таким, чином підстави для винесення зазначених постанов, передбачені ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 КПК України, як то зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру у разі оголошення в розшук підозрюваного, оскільки підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження, в оскаржуваних постановах фактично відсутні.

Крім того оскаржувані постанови про зупинення досудового розслідування складені з порушенням, окрім статті 281 КПК України та порядку вручення підозри, ст.ст. 110, 280 КПК України (в редакції КПК України з 16.08.2015 року, та з 14.04.2017 р.).

Зокрема, відповідно до вимог ст. 110 КПК України (в редакції станом на 16.08.2015 року) постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме (редакція станом на 16.08.2015 р.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі здійснення розшуку підозрюваного (редакція КПК України від 14.04.2017 р.).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі наявної необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Так, постановами, досудове розслідування за якими було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України для встановлення місця знаходження підозрюваних, прийняті із порушенням п. 3 ч.1 ст. 280 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру (тобто, особа набула у належний спосіб статусу підозрюваного) у разі, якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Постановами, за якими досудове розслідування зупинено, оскільки підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, прийняті в порушення вимог п. 2. ч.1 ст. 280 КПК України, якими перебачено, що підставою для зупинення досудового розслідування є здійснення розшуку підозрюваного, тоді як процесуальних дій щодо розшуку чи встановлення місця знаходження ОСОБА_4 органом досудового розслідування не здійснювалось, оскільки останньому було відомо про місце перебування ОСОБА_4 .

Подаючи скаргу, сторона захисту реалізовувала своє право передбачене статтею 303 КПК України, відповідно до якої на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Захисником ОСОБА_4 у поданій скарзі порушується питання дотримання строків щодо звернення із відповідною скаргою та наводяться обставини, із яким захисник пов`язує поважність причин пропуску строків на оскарження рішень про зупинення досудового розслідування.

Враховуючи доводи, наведені стороною захисту у скарзі, беручи до ваги відсутність доказів, що підтверджують отримання ОСОБА_4 копій постанов слідчого чи прокурора про зупинення досудового розслідування, прийнятих у рамках кримінального провадження №0001955 протягом усього періоду досудового розслідування в рамках цього кримінального провадження, беручи до уваги лист Інтерполу від 26.07.2019 року за результатами розгляду заявки на зняття з міжнародного розшуку ОСОБА_4 та заключення Генерального Секретаріату Інтерполу про перебування ОСОБА_4 в міжнародному розшуку, відповідно до яких ОСОБА_4 в міжнародному розшуку не перебуває, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини зазначені стороною захисту свідчать про існування об`єктивних обставин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , що обмежили право ОСОБА_4 на оскарження рішень про зупинення досудового розслідування та про можливість розгляду скарги.

Із врахуванням наданих стороною захисту доказів слідчий суддя приходиться до висновку про відсутність підстав для повернення скарги стороні захисту та наявність підстав для поновлення строків на оскарження рішень про зупинення досудового розслідування у формі постанов, прийнятих у кримінальному провадженні №0001955.

Таким чином, рішення посадових осіб органу досудового розслідування, прийняті в формі постанов, зокрема, постанови: начальника четвертого слідчого відділу з управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 18.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 09.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 09.10.2015 року, 19.10.2015 року, 19.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.01.2016 року, від 04.02.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 23.02.2016 року, від 03.03.2016 року, від 19.04.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 24.05.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 28.05.2016 року, 01.06.2016 року, 10.06.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 22.12.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 23.03.2017 року, від 28.03.2017 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 11.05.2017 року; прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 18.01.2018 року; прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 17.07.2018 року; старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.08.2018 року; прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ГПУ ОСОБА_10 від 19.10.2018 року; старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_9 від 28.11.2018 року, від 18.02.2019 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.07.2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001955 від 18.09.2015 року прийняті та складені з порушенням вимог ст. ст. 110, 280 КПК України у зв`язку із чим є незаконними.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність задовольнити вимоги скарги у повному обсязі та на підставі ст.ст. 36, 110, 280 ч. 1, 281 ч. 1, 303, 307 ч. 2 п. 1 КПК України, скасувати постанови начальника четвертого слідчого відділу з управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 18.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 09.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 09.10.2015 року, 19.10.2015 року, 19.10.2015 року; слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.01.2016 року, від 04.02.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 23.02.2016 року, від 03.03.2016 року, від 19.04.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 24.05.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 28.05.2016 року, 01.06.2016 року, 10.06.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 22.12.2016 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 23.03.2017 року, від 28.03.2017 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 11.05.2017 року; прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 18.01.2018 року; прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 17.07.2018 року; старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.08.2018 року; прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ГПУ ОСОБА_10 від 19.10.2018 року; старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_9 від 28.11.2018 року, від 18.02.2019 року; старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.07.2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001955 від 18.09.2015 року.

Керуючись ст.ст. 26, 38, 110, 280, 281, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанови про зупинення досудового розслідування кримінального провадження № 0001955 - задовольнити.

Скасувати постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001955 від 18.09.2015 року, прийняті начальником четвертого слідчого відділу з управління розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 18.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 29.09.2015 року, від 09.10.2015 року; слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 09.10.2015 року, 19.10.2015 року, 19.10.2015 року; слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.01.2016 року, від 04.02.2016 року; старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 23.02.2016 року, від 03.03.2016 року, від 19.04.2016 року; старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 24.05.2016 року; старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 28.05.2016 року, 01.06.2016 року, 10.06.2016 року; старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 22.12.2016 року; старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 23.03.2017 року, від 28.03.2017 року; старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 11.05.2017 року; прокурором групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 18.01.2018 року; прокурором відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 17.07.2018 року; старшим слідчим в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 14.08.2018 року; прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 від 19.10.2018 року; старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 28.11.2018 року, від 18.02.2019 року; старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 від 26.07.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1