1Справа № 335/7877/19 1-кс/335/4903/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні за № 0000322 від 18 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, працюючого на посаді помічника машиніста в СП «Пологівське локомотивне депо» Запорізької дирекції залізничних перевезень РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укразалізниця», не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
19.07.2019 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із погодженим з прокурором з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З матеріалів клопотання вбачається, що 17.07.2019 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного (марихуана) сп`яніння, керуючи автомобілем «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Центральної в с. Пологи, Пологівського району, Запорізької області, з боку вул. Сигнальної в напрямку вул. Східної, зі швидкістю не менше 60 км/год., що перевищує дозволену в населеному пункті швидкість руху.

В цей же час, в зустрічному автомобілю «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напрямку, по зустрічній для нього смузі руху, рухався малолітній велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В попутному з малолітнім велосипедистом ОСОБА_8 напрямку, позаду нього, рухався велосипедист ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху, в районі буд. № 145 по вул. Центральній в с. Пологи, Пологівського району, Запорізької області, водій ОСОБА_5 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв та наркотичних речовин, рухався по зустрічній для нього смузі руху, що не було пов`язано з виконанням обгону чи об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини.

Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п.п. 2.9. а), 11.3., 12.4., 12.9. б) чинних на момент скоєння ДТП Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 рорку, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- 11.3. «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»;

- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

- п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7»

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_8 , 2007 року народження та велосипедиста ОСОБА_9 , 1975 року народження.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 загинув на місці ДТП, а малолітній велосипедист ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні в той же день.

За вказаним фактом 18.07.2019 року були внесені відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження за № 000322 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
18.07.2019 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Відповідно до протоколу про затримання ОСОБА_5 затримано 18.07.2019 року о 22 год. 40 хв.
На думку слідчого - обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідне у зв`язку із запобіганням спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та можливістю підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, при цьому прокурор погодився із наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Допитаний при розгляді клопотання підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважав, що переховуватися від органу досудового розслідування та суду він наміру не має.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання у вигляді взяття під варту, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме - особисту поруку батькам підозрюваного.
Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, допитавши в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №000322 від 18.07.2019 року, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На час розгляду клопотання дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковані ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки руху особою, що керую транспортним засобом, що спричинило загибель кількох людей.
На думку слідчого судді, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, є обґрунтованою.
При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 року у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).
Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також, враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.
Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Відповідно до ч. 1 п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Також, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_5 , який хоча, як встановлено на даному етапі досудового розслідування, є раніше не судимим, має постійне місце проживання, до затримання працював, однак на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за обставин яких має місце смерть двох осіб, що створює реальні ризики як щодо його можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, так і можливості перешкодити кримінальному провадженню будь-яким чином, в тому числі і через незаконний вплив на потерпілих та свідків. Наведене свідчить, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в даному конкретному випадку не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме такий запобіжний захід є співмірним у вказаному кримінальному провадженні.
Водночас, слідчим суддею беруться до уваги і інші дані, такі як характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , також його вік, сімейний стан, те, що він проживає разом у цивільному шлюбі із допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , яка його характеризує позитивно, наявність двох батьків, які в судовому засіданні повідомляють про забезпечення належної процесуальної поведінки свого сина, та прохають не обирати тримання під вартою їхньому сину, однак вказане, на переконання слідчого судді, не може нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Також, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель двох людини.
Таким чином, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до двох місяців.
Що стосується клопотання захисника підозрюваного щодо застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням свободи, зокрема особистої поруки не може бути задоволено, з огляду на встановлені обставини справи та ті ризики, які на даному етапі досудового розслідування існують.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15 вересня 2019 року включно, який обчислювати з 18 липня 2019 року з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10, без визначення розміру застави.
В задоволенні клопотання адвоката про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки батьками підозрюваного - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 липня 2019 року.
Повний текст ухвали виготовлено 23 липня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1