Справа № 317/3546/19
пр. № 1-кп/317/486/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000135 від «17» березня 2015 року на підставі угоди про визнання винуватості у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянин України, який проходив військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , на посаді номера обслуги мінометного взводу 37 батальйону територіальної оборони у званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого вищу освіту працевлаштованого у ТОВ «Імпекс» на посаді інженера-конструктора, раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу №19 командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01 жовтня 2014 року, солдата ОСОБА_4 включено до особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , призначено на посаду номера обслуги мінометного взводу 37 батальйону територіальної оборони та поставлено на всі види забезпечення..
В період часу з 10 січня 2015 року по 15 березня 2015 року ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину без поважних причин, та був відсутній тривалістю понад один місяць, при цьому не вживав жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявляв про себе до правоохоронних органів, проводив час на власний розсуд поза межами місця служби та не повідомив про причини своєї неявки командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Згідно наданої суду разом з обвинувальним актом угоди про визнання винуватості від 06.11.2019 р. підозрюваний ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: «а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 407 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки зі звільненням обвинуваченого, на підставі ст.. 75 КК України, від відбуття покарання з випробуванням з покладенням на нього судом обов`язків визначених ст.. 76 КК України ».
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і, що угода відповідає вимогам закону.
Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 468 - 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

На підставі угоди про визнання винуватості від 06.11.2019 року ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, у разі, якщо він на протязі одного року випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1