Провадження № 11-кп/4820/349/19
Категорія : ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розглядукримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представників потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000590 від 27.06.2017 р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярмолинці, Хмельницької області, проживаючого за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою юридичною освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Судові витрати на залучення експертів в розмірі 494,35 грн за проведення автотехнічної експертизи № 495 А від 22.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.

Позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з ПАТ Страхова компанія Уніка 23 533,71 грн матеріальної та 1176,68 грн. моральної шкоди, задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ Страхова компанія Уніка на користь ОСОБА_10 23 533,71 грн матеріальної та 1176,68 грн моральної шкоди.

Позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_7 298 823,32 грн. моральної шкоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 100 000 грн моральної шкоди, в решті позову відмовлено.

Речовий доказ: автомобіль марки «Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_1 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_7 , залишено у його розпорядженні.

Накладений ухвалою Хмельицького міськрайонного суду №686/12281/17 від 05.07.2017 року арешт на автомобіль марки «Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_1 , скасовано.

За вироком суду, 27.06.2017 року близько 02 год. 30 год., ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом марки Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є батько обвинуваченого ОСОБА_7 , рухаючись по ґрунтовій дорозі в напрямку с. Карпівці, Хмельницького району, на відстані 240 м. до даного населеного пункту, порушив вимоги п.п. 1.10, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., а саме: перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, втратив керування над ним у результаті чого автомобіль виїхав за межі проїзної частини (у поле) та перевернувся.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_10 , яка до пригоди перебувала у салоні вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді: важкої закритої черепно-мозкової травми з переломами правої половини лобної кістки склепіння черепа, що переходять на стінки правої фронтальної пазухи лицевого черепа зі зміщенням уламків, верхню стінку правої очниці (уламковий), з переломом латеральної стінки правої очниці з втиснутим (імпрегнованим) уламком, з переломом правої виличної кістки лицевого черепа, забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, гематомою (об`ємом приблизно 60 мл.) між кісткою та твердою мозковою оболонкою (епідурально) в проекції переломів над правою лобною часткою, масивною підшкірною гематомою повік правого ока, правої половини лобної ділянки голови, зміщенням (дислокацією) серединних структур головного мозку до 3 мм. вліво, зі стисненням (компресією) переднього рогу правого бокового шлуночку головного мозку, крововиливу під кон`юнктиву правого ока, підшкірних гематом (з неможливістю зазначити їх точну кількість) середньої третини правого стегна та тильної поверхні лівої стопи, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вказані порушення правил безпеки дорожнього руху допущені ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками отриманням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, просить змінити вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року в частині призначення покарання, звільнивши його від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням.

При цьому вказує, що суд не в повній мірі врахував вимоги ч.2 ст.50 КК України, та безпідставно не застосував до нього ст. 75 КК України.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про виключення з обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, посилаючись на те, що він не вбачає в діях обвинуваченого критичної оцінки своєї злочинної поведінки у вигляді визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність. При цьому суд вказує у вироку про визнання вини як пом`якшуючу обставину.

Щире каяття обвинуваченого у вчиненому підтверджується матеріалами справи, поведінкою ОСОБА_7 під час досудового слідства та під час судового розгляду провадження. Так ОСОБА_7 визнав, що саме його злочинна самовпевненість призвела до ДТП, сприяв слідству шляхом визнання вини, надання правдивих показів, виконанням усіх вимог слідства та суду, відшкодував матеріальну шкоду, яка була спричинена потерпілій, приносив вибачення потерпілій та іншим учасникам ДТП за скоєне.

Крім того судом встановлено, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психоневропатолога не перебуває.

Таким чином у вироку суду не наведено переконливих доводів про доцільність ізоляції обвинуваченого ОСОБА_7 від суспільства без застосування до нього покарання з випробуванням та можливість його виправлення.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду призначене на 12 годину 30 хвилин 11 червня 2019 року не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Потерпіла подала суду заяву у якій просила розглядати кримінальне провадження без її участі у присутності її представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення представників потерпілої, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволеню в силу наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь-ким із учасників судового процесу, в тому числі і самими обвинуваченими.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування заподіяної шкоди.

З обставин, які пом`якшуть покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд виключив щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд не встановив.

Суд врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, який: не судимий, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Тому враховуючи мету покарання суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами і на думку суду першої інстанції таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Проте колегія суддів не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненю нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).

Так відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_10 заподіяну матеріальну шкоду, що свідчить про щире каяття обвинуваченого.

ОСОБА_7 не судимий, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не перебуває.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відшкодування потерпілій від злочину матеріальної шкоди, моральної шкоди у сумі 150000 грн, готовність нести відповідальність за вчинений злочин, а також думку потерпілої ОСОБА_10 , яку у судовому засіданні виклали її представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме, що потерпіла не має жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого та просила суд суворо його не карати, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування основного покарання з встановленням іспитового строку відповідно до положень ст.75 КК України з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст.76 КК України. І таке прокарання, на думку колегії суддів, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку три роки.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення.

Судді: