Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4910/15-к
Провадження № 1-кп/644/403/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області ОСОБА_3 , потерпілої ФОП ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за обвинувальними актами у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000571 від 23.02.2015 року ; 0000831 від 17.03.2015 року та № 0000163 від 19.01.2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В межах обговорення поставленого судом питання щодо доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, прокурором заявлено про необхідність продовження запобіжного заходу, обраного 20.01.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бо судовий розгляд триває, потерпіла ОСОБА_4 та свідки не допитані, й на цей час не перестала існувати ймовірність впливу останнього на свідків та потерпілу, крім того прокурором зазначено, що ризики, враховані слідчим суддею при застосуванні саме такого запобіжного заходу до Толкачева не зменшилися, є фактичні дані, що вказують на неможливість забезпечення його процесуальної поведінки більш м`яким запобіжним заходом, бо щодо ОСОБА_7 вже було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, після чого обвинувачений не виконував своїх процесуальних обов`язків та переховувався від суду, був оголошений його розшук, й в цьому провадженні є ймовірність переховування обвинуваченого від суду та продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень, існує доцільність подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, бо жоден більш м`який запобіжний захід щодо нього не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, що призведе до неможливості виконання завдань кримінального судочинства.

Потерпіла вважала за необхідне подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений та його захисник під час обговорення поставленого судом питання вважали за недоцільне тримання обвинуваченого під вартою, знаходили за можливе обмежитись більш м`яким запобіжним заходом, при цьому будь-яких посилань на існування обставин, що знижують виявлені стороною обвинувачення ризики, не навели.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, потерпілої, враховуючи наведені доводи на її обґрунтування, враховуючи, що на цей час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують тримання зазначеної особи під вартою, а заперечення обвинуваченого та захисника з пропозицією застосування більш м`якого заходу не доводять відсутності ризиків на цей час, які враховані при застосуванні саме такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , вони фактично апелюють до суду, що здійснює судове провадження, щодо правильності рішення слідчого судді про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, жодним чином не спростовуючи доцільності тримання його під вартою на цей час, бо всі їх посилання жодним чином не підтверджують наявність таких суттєвих змін, що можуть нівелювати виявлені ризики, передбачені ст..177 КПК України та враховуватися при вирішенні питання щодо доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд вважає за необхідне продовжити раніш застосований запобіжний захід щодо обвинуваченого.

До такого висновку суд прийшов враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» де закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, спростовують доводи захисту про недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ч.І ст.177 КПК України.

Судом розглянуто питання щодо можливості забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого іншим більш м`яким запобіжним заходом, але враховуючи всі фактичні дані, наведені сторонами щодо особи обвинуваченого в межах вирішення питання щодо доцільності тримання особи під вартою задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні, суд не знайшов підстав, що вказують на можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 331, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід, застосований 20.01.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити по 26.12.2019 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР».
Ухвала може бути оскаржена відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя