УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

Обґрунтовуючи доводи скарги, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , що в провадженні Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження №0003077 від 12 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

10 січня 2019 року до Генеральної прокуратури України була подана заява про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження №0003077 від 12 грудня 2018 року в якості потерпілого.

Рішенням слідчого Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , винесеного у формі листа від 31 січня 2019 року, відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року, у зв`язку з тим, що заява про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого була подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

Вважає, що рішення слідчого від 31 січня 2019 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підтримав вимоги та доводи, викладені у скарзі, просив скаргу задовольнити.
Слідчий Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , або інший уповноважений слідчий слідчого відділу Державного бюро розслідувань в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши думку адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вивчивши скаргу та дослідивши додані заявником матеріали, дійшов таких висновків.
Як убачається зі змісту скарги та доданих матеріалів кримінального провадження, рішенням від 31 січня 2019 року слідчий Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, з посиланням при цьому на положення ст.55 КПК України.
При винесенні рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні слідчий зазначив, що оскільки із заявою про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , то така заява не підлягає задоволенню, так як в заявника відсутні законні підстави заявляти про залучення в якості потерпілого іншої особи, як він представляє.
Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
В заяві про залучення до кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , викладає обставини в обґрунтування завдання ОСОБА_4 матеріальної шкоди.
Не зважаючи на це, та не спростовуючи в рішенні про відмову у визнані потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_4 матеріальної шкоди, слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні останньої потерпілим у кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року, чим порушив її законні права та інтереси та безпідставно усунув від участі у кримінальному провадженні.

За таких обставин, рішення слідчого Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню, а скарга підлягає частковому задоволенню.
Щодо вимоги скаржника в частині зобов`язання слідчого Державного бюро розслідувань, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року, вжити процесуальних дій відповідно до вимог КПК України щодо залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження №0003077 від 12 грудня 2018 року в якості потерпілого, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак не може бути задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в частині зобов`язання слідчого Державного бюро розслідувань, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року, вжити процесуальних дій відповідно до вимог КПК України щодо залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження №0003077 від 12 грудня 2018 року в якості потерпілого, як таку, розгляд якої не передбачений у порядку ст. 303 КПК України.

За зазначених обставин, у задоволенні скарги в даній частині слід відмовити.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 306, 308 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 31 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України задовольнити частково.

Скасувати рішення слідчого Першого слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , винесене у формі листа від 31 січня 2019 року за № 1932/02-2019вих, про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні №0003077 від 12 грудня 2018 року.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1