ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1867/19 Справа № 176/972/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ Жовтоводська виправна колонія (№ 26) в Дніпропетровській області про умовно - дострокове звільнення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року відмовлено у задоволенні подання ДУ Жовтоводська виправна колонія (№ 26) в Дніпропетровській області про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 .
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання суд першої інстанції зазначив, що враховуючи той факт, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного із умисним позбавленням життя іншої людини, наявність у засудженого 5 заохочень, суд вважає недостатнім для того, щоб прийти до висновку про його виправлення на теперішній час та за глибоким переконанням суду першої інстанції, для такого висновку потрібен більш тривалий час, протягом якого засуджений зможе довести, що він дійсно став законослухняним громадянином.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що встановлений режим він не порушує, приймає активну участь з благоустрою колонії, відвідує загально-масові заходи з футболу і настольного тенісу, працює на підприємстві колонії, де офіційно працевлаштований, має 5 заохочень, виконавчих листів не має. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги надану адміністрацією колонії характеристику.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду першої інстанції про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 вересня 2015 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 28 серпня 2014 року по 13 жовтня 2015 року.
Крім того, відповідно до наданої адміністрацією установи характеристики від 11 квітня 2019 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» починаючи з 16 грудня 2015 року, характеризується позитивно, на виробництві установи на теперішній час не працевлаштований, але був працевлаштований раніше, до суспільно-корисної праці відноситься добре та відповідально, провину у скоєному злочині визнає та в заподіяному розкаюється, намагається своїм відношенням до праці та робіт з благоустрою установи спокутувати свою вину.
Згідно довідки, наданої адміністрацією установи, засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)» має 5 заохочень, а саме: 07 липня 2016 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці; 09 жовтня 2017 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці та активну участь у роботі самодіяльних організацій; 28 грудня 2017 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці за підсумками роботи за 4-му кварталі 2017 року; 31 липня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці за підсумками роботи у 2-му кварталі 2018 року; 27 грудня 2018 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці за підсумками роботи у 4-му кварталі 2018 року.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, оскільки сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, з огляду на те, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного із умисним позбавленням життя іншої людини, та така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін, до того ж до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
З огляду на вищевикладене доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ Жовтоводська виправна колонія (№ 26) в Дніпропетровській області про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4