Єдиний унікальний номер справи 185/6110/19
Провадження № 1-кп/185/625/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0001165 від 07.06.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину раніше судимого:
1) 29.07.1994 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.143, ст42 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 11.09.1996 року за відбуттям строку;
2) 18.02.1998 року Овидиопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.190, ч.2 ст.141 ст.42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
3) 26.05.1999 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.3 ст.101, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна, звільнений 08.04.2004 року умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 19 днів;
4) 23.02.2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ст. 71 КК України до обмеження волі строком на 3 роки;
5) 10.06.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
6) 07.10.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 01.03.2011 року умовно-достроково на 9 місяців 2 дні;
7) 23.12.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за 395, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 10 місяців;
8) 12.11.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.194-1, ч.2 ст.194-1, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
9) 05.12.2012 року Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.194-1, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців;
10) 25.02.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ст.69, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців з конфіскацією майна, звільнений 03.04.2016 року умовно-достроково на 7 місяців 14 днів;
11) 13.05.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільнений 11.02.2019 року за відбуттям строку покарання;
який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

06.06.2019 року приблизно о 21.35 годині обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи повз приміщення кафе «Просто піца», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , - та побачивши, що до металевого паркана, який огороджує літню площадку вказаного кафе пристебнутий велосипед марки «Україна» сірого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і він діє ніким не поміченим, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, підійшов до вказаного велосипеду та за допомогою фізичної сили від`єднав замок (трос) велосипеда та в послідуючому викрав велосипед марки «Україна» сірого кольору. Обвинувачений ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 900 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та повідомив, що влітку 2019 року, точної дати не пам`ятає, він йшов по вул. Горького м.Павлограда. Біля кафе «Просто піца» побачив велосипед марки «Україна» сірого кольору. Підійшов до велосипеда, який був пристебнутий тросом, за допомогою фізичної сили роз`єднав трос, сів на нього та поїхав додому. Наступного дня до нього приїхали співробітники поліції, яким він добровільно видав викрадений велосипед. В скоєному щиро кається, вважає, що його треба ізолювати від суспільства, не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини провадження, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, збитки повністю компенсовані, при призначені покарання покладається на розсуд суду.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.
До них відносяться:
- витяг з кримінального провадження №0001165 щодо внесення 07.06.2019 року, відомостей в ЄРДР про викрадення 06.06.2019 року велосипеда марки «Україна», що належить ОСОБА_5 ;
- постанова слідчого від 10.06.2019 року про визнання в якості речового доказу диску CD-R з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження кафе «Просто піца» за 06.06.2019 рік;
- висновок судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/443 від 21.06.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість велосипеда марки «Україна» сірого кольору станом на 06.06.2019 року, могла складати 900 гривень;
- постанова слідчого від 08.06.2019 року про визнання в якості речового доказу велосипеда марки «Україна» сірого кольору, який переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілій ОСОБА_5 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному диспансері не перебуває, знаходиться на обліку в наркологічному диспансері, а також враховує повне визнання вини та щире каяття, повне відшкодування шкоди.
Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та відшкодування шкоди.
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.
Зазначений в обвинувальному акті рецидив злочинів, як обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не може бути визначена такою обставиною, виходячи з наступного:
Відповідно до роз`яснень пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року « Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Оскільки попередні непогашені судимості обвинуваченого ОСОБА_3 за корисні злочини стали підставою для притягнення його за кримінальним законом, який передбачає відповідальність за повторний злочин, то в такому разі суд ще раз враховувати рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, не може.
За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, з урахуванням ст.69-1 КК України.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний у виді тримання під вартою з 25.06.2019 року в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4». До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін.
Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення експертизи було витрачено 628.04 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь держави вартість проведеної експертизи.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 25.06.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України у розмірі 628.04 гривень.

Речові докази:
- диск CD-R з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження кафе «Просто піца» за 06.06.2019 рік, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- велосипед марки «Україна» сірого кольору, який переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1