Справа № 191/3049/19
Провадження № 1-в/191/651/19
У Х В А Л А
іменем України

05 листопада 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

за участі в судовому засіданні: прокурора- ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника СВК-94- ОСОБА_5

Встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Засуджений у судовому засіданні просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що засуджений ОСОБА_3 передчасно звернувся з клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше судимий: 1) 23.04.2010 р. за ст. 185 ч.2 КК України до 2р. п/волі;
2) 17.06.2010 р. за ст. 307 ч.2, ст.69 ст. 309 ч.2, 70 ч.1,ч.4 КК України до 3 років 6 міс. п/волі. Звільнився по УДЗ 01.11.2012р. на 1р.11 міс.
У цій справі засуджений: 19.11.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2,75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 року іспитовий строк скасований та вважається засудженим за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років п/волі.Початок строку 03.03.2016. Кінець строку 03.03.2020.

Перебуваючи в СІЗО м. Дніпропетровська засуджений ОСОБА_3 до праці не залучався по не залежним від нього причинам, заохочень та стягнень не мав. Характеризувався посередньо. До Синельниківської ВК-94 прибув 16.03.2016 року та був працевлаштований на дільниці установи «РІЦ» за що отримував заохочення з метою стимулювання право-слухняної поведінки. На теперішній час не працевлаштований за власним не бажанням. Роботи з благоустрою установи виконує під наглядом адміністрації установи. До підвищення наявного загально освітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, участі у роботі самодіяльних організаціях не бере. У відносинах з адміністрацією тактовний та вічливий. Має вузьке коло знайомих серед засуджених. За характером спокійний, відкритий, але піддається негативному впливу з боку інших засуджених. Зовнішній вигляд не завади охайний, спальне місце та приліжкову тумбочку не завжди підтримує в чистоті. Соціально-корисні зв`язки слабкі.
Відповідно до ст. 123 «КВК» України бере участь у реалізації програм виховного впливу «Фізкультура і спорт».
24.10.2012 звільнявся з місць позбавлення волі за ст.81 КК України на строк 1р. 11 д. не зважаючи на вищевказане засуджений висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин.
17.07.2017р. на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні положень ст. 101 КВК України як особі що не стає на шлях виправлення.
За час відбування покарання в СВК-94 засуджений ОСОБА_3 має 4 заохочення та 1 стягнення. Стан здоров`я задовільний. На профілактичному обліку не перебуває.
Станом на 05.11.2019 року виконавчих листів щодо засудженого до установи не надходило
Переводу до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України підлягає по відбуттю 1/3 строку , тобто з 03.07.2017 року. Матеріали розглянуті комісією установи 17.07.2017 року - відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.
Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України підлягає по відбуттю 1/2 строку, тобто з 03.03.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 15.03.2018 року - відмовлено, за заявою
Умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 03.11.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 30.11.2018 року - відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Суд вважає, що сама по собі поведінка засудженого ОСОБА_3 без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення виправлення і такою має бути поведінка кожного із засуджених Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 лише становиться на шлях виправлення, але своєю поведінкою ще не довів виправлення.

З урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1