У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3530/19

№ 1-кс/183/1382/19

11 червня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.06.2019 року за № 0001007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Новомосковського міськрайонного суду в порядку ст.. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна. В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що 03 червня 2019 року до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівника СРПП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що ними було виявлено факт перезакріплення дублюючої таблички на транспортному засобі марки «КАМАЗ», реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Вказаний факт 04 червня 2019 року слідчим слідчого відділу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 та визначено правову кваліфікацію за ст. 290 КК України.

03 червня 2019 року слідчим слідчого відділу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області автомобіль марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 було оглянуто та вилучено до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для подальшого проведення судово-трасологічної експертизи транспортного засобу.

04.06.2019 року вилучений автомобіль «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 було визнано в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речовим доказів, так відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно 16.05.2019 року в ході проведення огляду є речовим доказам у кримінальному провадженні, так як воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та мається необхідність у проведенні судової трасологічної експертизи транспортного засобу, та судово-технічної експертизи документів, що потребує певного часу.

В судове засідання слідчий ОСОБА_2 та прокурор ОСОБА_3 не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином. Слідчий суддя вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий судді, дослідивши надані слідчим докази, а також проаналізувавши наведені аргументи щодо необхідності накладення арешту на речові докази, вважає, що підстав, зазначених у клопотанні, немає, клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 04.06.2019 року за № 0001007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1