ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4340/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3190/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА
Іменем України
31 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2019 відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою продовжено ОСОБА_8 , який обвинувачується, у вчиненні злочиныв, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07.11.2019 включно.

Суд першої інстанції враховував, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, за яке, у разі визнання його винуватими, може бути призначене покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились і існують на даний час.
В апеляційній скарзі обвинувачений проситьскасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити запобіжний захід з триманням під вартою на домашній арешт. В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений вказує на те, що він є інвалідом з порушенням координації руху, хворіє на туберкульоз, серцеву ішемію та артрит. Крім того, обвинувачений зазначає, що за час перебування у СІЗО йому не надавалась медична допомога і він не може продовжити групу інвалідності. Тривалий час розгляду справи відбувається з вини прокурора, який протягом року не може забезпечити без жодних об`єктивних підстав участь в суді «закупного».
Вислухавши доповідь судді, думку сторони захисту, які вважали рішення суду не правомірним і просили задовольнити апеляційну скаргу, а також думку прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокурором у кримінальному провадженні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою, в той час, як обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили замінити запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням даних про особу обвинуваченого (т.1 а.с.78-79).
Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу.
Отже, з наведеної норми колегія суддів робить висновок, що обов`язок доводити необхідність застосування тримання під вартою покладається чинним процесуальним законодавством виключно на прокурора.
З урахуванням вищезазначеної норми та виходячи з положень передбачених ч.ч.3, 6 ст.22 КПК України які передбачають, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки сторона обвинувачення близько 1,5 року не може забезпечити явку у судове засідання свідка ОСОБА_9 , який з пояснень прокурора займається вантажними перевезеннями не тільки на території України, але і за її межами, що підтверджується тільки телефонними розмовами з ним і ніяких документальних підтверджень матеріли кримінального провадження не містять.
Крім того, захисником суду надано медичні довідки, які свідчать про тяжкий стан здоров`я обвинуваченого, має інвалідність ІІ групи, а також довідки про склад сім`ї. Захисником зазначено, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Харкові, батьків-пенсіонерів, визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, всіляко сприяє розкриттю злочину, не збирається переховуватись від суду.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги поведінку обвинуваченого та його стан здоров`я, а також причини з яких справа тривалий час розглядається в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід задовольнити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2019р. відносно ОСОБА_8 скасувати.
Змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, в зв`язку з чим звільнити з під варти в залі суду негайно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді