ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/3804/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/676/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Фрунзенського районного суду Харківської області від 29 березня 2018 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Новий Бурлук, Печенізького району, Харківської області, яка має вищу освіту, працює ПП «Лекхім-Харків», заміжня, має на утримання дитину інваліда 2 групи ОСОБА_9 , мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
Звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного за даним вироком покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 на відшкодування матеріальної шкоди 38 255,60 грн., на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , 30 жовтня 2015 року, приблизно о 15 годині 15 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , рухалася по вул. Маршала Рибалко в м. Харкові, яка є другорядною дорогою, зі сторони вул. Харківських Дивізій в напрямку бульвару Богдана Хмельницького, зі швидкістю 20 км/год. Під час руху по вказаній вулиці, ОСОБА_7 зупинилася перед перехрестям з вул. А. Ощепкова, яка є головною дорогою, після чого відновила рух, та перетинаючи вказане нерегульоване перехрестя грубо порушила вимоги п.п. 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України та п. 33 п/п 2.1 Додатка 1 до даних Правил, згідно з якими:
п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 16.3 у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів;
п. 16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;
п. 33 дорожні знаки (додаток 1) п/п 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі,
не надала дорогу автомобілю «SkodaOctavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався через вказане перехрестя по вул. А. Ощепкова зі сторони вул. Танкопія в напрямку проспекту Московського, та допустила з ним зіткнення. Після зіткнення автомобіль «ВАЗ 21013» в некерованому стані виїхав на лівий тротуар, по ходу його руху, де стався наїзд передньою частиною на дорожній знак, яким було травмовано пішохода ОСОБА_10 ..
Внаслідок дорожньо-транспортної події, згідно висновку судово медичної експертизи № 3013-Ая/16 від 30.05.2016 року, пішоходу ОСОБА_10 спричинені тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а саме: травма правої гомілки у вигляді відкритого косого перелому великогомілкової кістки у верхній та середній третині гомілки, подвійний перелом у верхній та середній третині зі зміщенням уламків та середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: травма лівої гомілки у вигляді подвійного закритого перелому великогомілкової кісти у верхній та середній третині зі зміщенням кісткових уламків та повними вивихом стопи назовні з відривом медіального мищелка; травма лівої стопи у вигляді осколкового перелому 1 плюснової кістки зі зміщенням та відритих переломів основ 2-4 плюснових кісток.
Порушення п.п. 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України та п. 33 п/п 2.1 Додатка 1 до даних Правил ОСОБА_7 , які згідно висновків судової автотехнічної експертизи № 171/16 від 24.02.2016 року, судової автотехнічної експертизи № 389/16 від 27.04.2016 року, судової автотехнічної експертизи № 636/16 від 28.07.2016 року, знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, виразилися в тому, що вона, керуючи автомобілем «ВАЗ 21013», проявила необачність, не врахувала дорожню обстановку, і, рухаючись через нерегульоване перехрестя по другорядній дорозі, повинна була поступитися дорогою автомобілю «SkodaOctavia», під керуванням ОСОБА_12 , який рухався через перехрестя по головній дорозі, та допустила зіткнення вказаних транспортних засобів, з наступним наїздом автомобілем «ВАЗ 21013» на перешкоду у вигляді дорожнього знаку, яким було травмовано пішохода ОСОБА_10 та спричинило вищевказані тяжкі наслідки..

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_8 ,подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_10 , а саме : матеріальної з 38255,60 грн. до 13180,80; моральної 100000 грн. до 30000 грн.
Обґрунтовуючи свою вимогу апелянт посилається на те, що з наданих потерпілою стороною ксерокопій касових чеків чітко не вбачаються грошові суми, за які були куплені медикаменти, а також у більшості з них немає нічого спільного з призначенням лікаря. За таких обставин, на думку захисника, ці документи не є належними доказами в розумінні ст.ст.77, 79 ЦПК України.
Крім того, захисник ОСОБА_8 вважає розмір моральної шкоди у сумі 100 000 грн. занадто завищеним та потерпілою не надано належного обґрунтування чому саме такий розмір повинен бути стягнений з обвинуваченої. Також, апелянт зазначає, що його підзахисна має на утриманні інваліда 2 групи та стягнення моральної шкоди у визначеному судом розмірі ставить її сім`ю у дуже скрутне матеріальне становище.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; заперечення прокурора , який вважав оскаржений вирок законим та обґрунтованим; врахувавши письмові заперечення представника потерпілої; дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скаргазахисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченої за ч.2 ст. 286 КК України у апеляційній скарзі захисника не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.
Переглядаючи оскаржуваний вирок в частині апеляційних доводівОСОБА_13 про необґрунтоване стягнення на користь потерпілої матеріальної шкоди у розмірі 38255 грн. 60 коп. та моральної шкоди у розмірі 100000 грн. 00 коп., колегія суддів вважає, що вони є суб`єктивними та безпідставними.
Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Колегія суддів бере до уваги роз`яснення, що містяться в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року із змінами і доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, зазначити якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.
Згідно вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.
Судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову взято до уваги лише ксерокопії тихфіскальних чеків та квитанцій, з яких можливо встановити правильність цивільних вимог потерпілої до обвинуваченої щодо стягнення матеріальної шкоди, а саме: № 41569 на суму 73,68 грн., № 25960 582,71 грн., № 26060 154, 75 грн, фіскальний чек на суму 315,97 грн., квитанція № 6788 на суму 15800 грн., квитанція № 6788 142,20 грн., № 52813 27,12 грн., чек на суму 104,86 грн., № 51138 41,96 грн., № 105669 58,49 грн., № 93740 9,50 грн., № 8088 32,40 грн., чеки на суму 50,91 грн., 78,40 грн., 262,64 грн., 17,10 грн., 88,10 грн., 106,70 грн., № 48817 32,40 грн., чеки на суму 14,16 грн., 46,07 грн., чек № 73398 45,25 грн., чек № 39720 3,50 грн., чек на суму 379,96 грн., чек № 32131 24,50 грн., чеки на суму 426,02 грн., 22,44 грн., 238,32 грн., 379,66 грн., чек № 38002 на суму 192,73 грн., чек на суму 123,99 грн., чек № 26835 26,44 грн., чек на суму 249 грн., чек на суму 136 грн., чек № 55396 на суму 325,43 грн., чек №67911 361,67 грн., чек на суму 181,20 грн., чек № 42467 47,83 грн., чек № 26441 37,20 грн., чек № 27366 13 грн., чек № 38221 109, 75 грн., чек на суму 332 грн., чек № 38172 77,05 грн., чек № 1278686 13,13 грн., чек на суму 22,10 грн., чек № 36742- 22,10 грн., чек № 11097 53 грн., чек № 375560 248,09 грн., чек на суму 20 грн., чек № 37261 344,02 грн., чеки на суму 492,09 грн., 42,59 грн., чек № 41620 130,90грн., чек № 36793 613 грн., чеки на суму 40,69 грн., 48,32 грн., 40,23 грн., 19,11 грн., 201,03 грн., 19,04 грн., чек № 93097 94,32 грн., чеки на суму 50 грн., 69,99 грн., 65,58 грн., чеки на суму 21,55 грн., 280,87 грн., 41,65 грн., 34,50 грн, 21,95 грн., чек № 126132 3069,18 грн., чек № 126193 268,98 грн., чек на суму 1023 грн., чек № 126160 29,87 грн., чек № 126192 511,53 грн., чек на суму 40,29 грн., чек № 126152 70,47 грн., чек № 126148 59,27 грн., чек № 126155 51,25 грн., чек № 126126 43 грн., чек на суму 89,85 грн., товарний чек № 29 на суму 231,40 грн., чек № 124766 333,04 грн., товарний чек № 17 на суму 91,80 грн., чек на суму 85,45 грн., чек № 102740 14,35 грн., чек на суму 372 грн., 589 грн., чек № 124631 297,01 грн., чек № 124716 147, 94 грн., чек № 124629 99,41 грн., чек № 124644 60,99 грн., чеки на суму 93,30 грн., 66,73 грн., чек № 63442 20,38 грн., чек на суму 65,97 грн., чек № 77838 63,29 грн., чек № 108158 59,10 грн., чек № 124763 39,58 грн., чек № 124790 1437 грн., чек № 124897 199, 65 грн., чек на суму 80,77 грн., чек на суму 80,20 грн., чек № 125013 50,33 грн., чек на суму 367 грн., чек на суму 156, 94 грн., чек № 124932 на суму 2475 грн., чек № 124713- на суму 295,38 грн., чеки на суму 86,61 грн., 94,39 грн., 121,99 грн.
Із зазначених чеків, які надані потерпілою стороною, вбачаються суми, які витраченіна лікарські засоби, найменування цих засобів та дату їх придбання.
Всі інші надані ксерокопії фіскальних чеків на підтвердження цивільних вимог судом першої інстанції не взяті до уваги, оскільки вони є нечитабельними, та деякі лікарські препарати відсутні у листі призначення лікаря.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказані вимоги КПК України при постановлені вироку в частині розв`язання цивільного позову виконані в повному обсязі, та вірно стягнуто з обвинуваченої на користь потерпілої матеріальну шкоду у розмірі 38255 грн. 60 коп., у зв`язку з чим належить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника в цій частині.

Крім того, колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами захисника щодо незаконності оскаржуваного судового рішення в частині вирішення питання стягнення розміру моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_10 , з огляду на наступне.
Згідно роз`яснень, що містяться в п.п.3 та 5 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до показань потерпілої ОСОБА_10 , які вона безпосередньо надавала в суді першої інстанції, її стан здоров`я після вчиненого злочину був критичним,їй були спричиненні від злочинних дій обвинуваченоїфізичні та моральні страждання, в результаті ДТП вона не могла тривалий час ходити та їй встановлено 2 групу інвалідності. Потерпіла зазначала, що перенесла під наркозом три операції. Потерпіла була звільнена з роботи після ДТП, оскільки вона тривалий час знаходилася на лікуванні.
Апеляційні доводи захисника про те, що обвинувачена має на утриманні малолітню дитину не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про те, що потерпілій ОСОБА_10 завдана значна моральна (немайнова) шкода тафізичні стражданнявід вчиненого злочину, внаслідок яких потерпіла отримала 2 групи інвалідностіта вимушена була змінитисвої життєві і виробничі стосунки.
За таких обставин, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтовано задовольнив цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, завданої тілесними ушкодженнями в результаті дорожньо-транспортної пригоди, на суму 100 000 грн.
З огляду на викладене, апеляційні доводизахисника ОСОБА_8 про те, що суд невірно встановив розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню на користь потерпілої ОСОБА_10 - є суб`єктивними та необґрунтованими, розмір задоволених цивільних вимог потерпілої, відповідає характеру і обсягу душевних страждань, характеру немайнової втрати її тривалості і неможливості відновлення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається. Тому судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді