Провадження №1кп/202/105/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0000350 від 16.02.2018 року та №0000569 від 11.04.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червонопрапорне, Генічеського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

У невстановлені дату та час, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ломбарду без назви, який знаходиться біля будинку №13 по пр. Слобожанському у м. Дніпро, в якому він працював в якості касира-оцінщика, до нього звернувся раніше невідомий йому чоловік та запропонував придбати предмет, що зовні схожий на револьвер.
Після цього, ОСОБА_9 , усвідомивши, що вказаний предмет є вогнепальною зброєю, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, придбав вказаний пістолет у невстановленої слідством особи за 800 грн. та поклав його до сейфу, який знаходився у вказаному приміщенні ломбарду, тим самим придбавши та почавши зберігати вогнепальну зброю, чим порушив положення ст.39 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року.
11 лютого 2017 року, ОСОБА_9 , взяв вищевказаний револьвер із сейфу та почав його носити при собі, без передбаченого законом дозволу.
15 лютого 2017 року, близько 22:00 години, ОСОБА_9 , незаконно зберігаючи при собі у правій кишені своєї куртки, револьвер, знаходячись біля будинку №16 по вул. Марії Лисиченко у м. Дніпро, підійшов до автомобіля таксі, а саме: «KIA RIO», з державним номером НОМЕР_1 , та сівши до салону, запитав у водія чи зможе він його підвезти до пр. Мануйлівського в м. Дніпро, так як його переслідували невідомі йому особи та своїми діями почали перешкоджали рух вказаного автомобіля, де в цей момент ОСОБА_9 розуміючи, що на вказаному автомобілі йому не вдається залишити вказане місце, діставши пістолет з правої кишені своєї куртки, поклав його за сидінням водія, а сам вказаний автомобіль залишив.
В подальшому, 15.02.2017 року, в період часу з 22:30 до 22:50 години, працівниками поліції за участю двох понятих було здійснено огляд салону автомобіля «KIA RIO», з державним номером НОМЕР_1 , де виявлено та вилучено предмет, що за зовнішніми ознаками схожий на револьвер.
Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 26/3.1/2-196 від 21.03.2017 року, вказаний револьвер є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю шротовим револьвером калібру 9 мм. Р.А. Knall. Конструкція револьвера дозволяє здійснювати постріли: шумовими патронами 9 мм. мм. Р.А. Knall та дробовими калібру 35 А ВХ (або їх подібними), при цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів.
11 квітня 2018 року, в період часу з 10:05 до 10:50 години, ОСОБА_9 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, зайшов до під`їзду вищевказаного будинку та з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення попрохав у консьєржки ОСОБА_10 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_9 ключі від квартири. Оскільки ОСОБА_10 була раніше попереджена власниками квартири АДРЕСА_4 , про необхідність передати ключі від вказаної квартири їхньому сину, за проханням ОСОБА_9 , якого прийняла за сина власників квартири, передала останньому ключі.
Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними, піднявся сходами на третій поверх вищезазначеного будинку, підійшов до вхідних дверей зазначеної квартири та відчинив їх ключами, які перед цим здобув шляхом обману у ОСОБА_10 , після чого проник до квартири АДРЕСА_4 .
Знаходячись у вищевказаній квартирі ОСОБА_9 з метою власного збагачення таємно вкрав: наручний годинник фірми «IWC», вартістю 290869,60 грн., золоту каблучку, проба золота 585, вагою 7,39 грамів, вартістю 6883,78 грн., золоті сережки, проба золота 585, вагою 7,47 грамів, вартістю 6958,30 грн., золоті сережки, проба золота 585, вагою 5,56 грамів, вартістю 5179,14 грн., дублікат ключів від квартири (матеріальну цінність не несе).
Після чого, ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 19021,22 грн. та потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 290869,60 грн., тобто вчиненим кримінальним правопорушенням заподіяв матеріальну шкоду на загальну суму 309890,82 грн., яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину за ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, суду пояснив, що він працював у ломбарді, 11.02.2017 року йому принесли револьвер, який він придбав за 800 гривень для себе, потім взяв його із сейфу та почав носити при собі для оборони. Через декілька днів за ним погналися нападники, а потім зупинили працівники поліції, він дав згоду на його особистий огляд, під час якого вказану зброю було виявлено та вилучено.
Щодо обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_9 пояснив, що він не визнає свою вину, оскільки 11 квітня 2018 року він знаходився у м. Верхньодніпровську у своєї хворої матері і може суду надати прізвища щонайменш двадцяти свідків, котрі підтвердять його алібі.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 не визнає, оскільки заперечує сам факт вчинення ним крадіжки.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 11.04.2018 року приблизно о 10:00 годині вона вийшла зі своєї квартири за адресою: АДРЕСА_5 , поставивши її на пульт охорони. Вже на першому поверсі будинку потерпіла залишила ключі від квартири черговій консьєржці, зазначивши, що невдовзі прийде її сімнадцятирічний син та забере їх. Приблизно о 10:50 годині їй зателефонував чоловік і повідомив, що зі слів охорони будинку, двері до їхньої квартири відчинені. Коли ОСОБА_7 разом з чоловіком приїхали додому, вони виявили, що була вчинена крадіжка.
Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що вранці 11.04.2018 року вони з дружиною поїхали на роботу, при цьому остання залишила ключі від квартири консьєржці, зазначивши, щоб та передала їх сину, який невдовзі прийде. Близько 10:00 години йому зателефонували зі служби охорони «Гуард» і повідомили, що у них вдома спрацювала сигналізація. Коли потерпілий прийшов додому, двері його квартири були відчинені, а обстановка всередині порушена, на підлозі лежав ноутбук, у спальній кімнаті була виявлена відсутність годинника та прикрас його жінки. Після цього потерпілий викликав поліцію. Потерпілий переглядав запис з камер відеоспостереження і вважає, що на цих записах саме обвинувачений ОСОБА_9 .
Потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 19 021,22 грн., та 290 869,60 грн. відповідно, яку вони просили стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки зазначені в заяві викрадені речі їм повернуто не було.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що того дня, у квітні 2018 року вона вийшла вперше на роботу в будинок АДРЕСА_3 , де влаштувалася консьєржем. Вранці власниця квартири АДРЕСА_6 залишила їй ключі і попросила віддати їх синові, коли той прийде. Через 15 хвилин до свідка підійшов ОСОБА_9 , сказав щось незрозуміле і попросив дати йому ключі від квартири АДРЕСА_4 , після чого свідок віддала йому ключі.
Після цього, приблизно через 15 хвилин до під`їзду приїхали охоронці фірми «Гуард» через спрацьовану сигналізацію у зазначеній квартирі. Пізніше стало відомо, що у квартирі АДРЕСА_6 відбулась крадіжка. В судовому засіданні свідок підтвердила, що чоловік, який забрав у неї ключі від квартири потерпілих це ОСОБА_9 .
В судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого, остання впізнала особу на фотознімку за №4, як чоловіка, який 11.04.2018 року взяв у неї ключі від кв. АДРЕСА_4 , після чого вчинив в квартирі крадіжку. На фотознімку під №4 зображений гр. ОСОБА_9 .
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 28.12.2018 року із відеозаписом до нього, який було проведено за участю двох понятих та свідка ОСОБА_10 , в ході якого остання повідомила, що 11.04.2018 року вона вперше заступила на чергування консьєржем в буд. АДРЕСА_3 . Того дня, приблизно з 09:40 до 10:00 години, вона вийшла з під`їзду, щоб викинути сміття та помітила молодого чоловіка, який прогулювався неподалік від будинку. Потім, зайнявши своє робоче місце, вона продовжила свої службові обов`язки. Через декілька хвилин до неї підійшла жінка, і оскільки свідок працювала лише перший день та мешканців будинку в обличчя не знала, та повідомила, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_6 вказаного будинку та залишає ключі для свого сина, після чого вийшла з під`їзду. Приблизно через 10-20 хвилин до ОСОБА_10 звернувся молодий чоловік, який їй повідомив, що йому потрібні ключі від квартири АДРЕСА_6 , на що ОСОБА_10 поцікавилась, чи являється він сином власниці квартири АДРЕСА_6 і чоловік це підтвердив. При цьому, зі слів ОСОБА_10 , чоловік почав нервувати та їй здалося, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки свідок працювала перший день, вказаний молодий чоловік не викликав у неї підозри і вона віддала йому ключі. Коли вказаний чоловік забрав ключі та піднявся, ОСОБА_10 зателефонувала іншій консьєржці, яка там працювала тривалий час та запитала, чи схильний до вживання алкоголю син власниці квартири АДРЕСА_6 , на що та їй повідомила, що ні. Через деякий час, через спрацьовану сигналізацію у вказаній квартирі, туди приїхала служба охорони, а згодом приїхали працівники поліції та власники квартири. Після цього, ОСОБА_10 дізналася, що в квартирі АДРЕСА_6 сталася крадіжка.
Судом досліджено судово-балістичної експертизи № 26/3.1/2-196 від 21.03.2017 року, відповідно до якого, револьвер, вилучений 15.02.2017 року в ході огляду автомобіля марки «Кіа Ріо» д.р.н. НОМЕР_1 , є є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю шротововим револьвером моделі «Chamoion», калібру . НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 виробництва Італії. П`ять патронів, які були вилучені у зазначеному автомобілі до категорії бойових припасів не відносяться, придатні до стрільби.
Судом допитано експерта ОСОБА_11 , який працює в Дніпропетровському НДЕКЦ старшим експертом судово-балістичного обліку та суду показав, що у своєму дослідженні він дійшов висновку про те, що вказаний револьвер калібру 9 мм. є вогнепальною зброєю, оскільки конструкція даного револьвера, а саме канал стволу має відповідну перегородку та дозволяє здійснювати постріли як роздільним методом зарядження, так і шротовими патронами. Даний вогнепальний револьвер візуально відрізняється від газової чи шумової зброї, оскільки має напис про заборону вільного використання, відповідне маркування і з нього можна відстрілювати шротовими набоями.
Також судом досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.04.2018 року, відповідно до якої гр. ОСОБА_7 звернулась до поліції через факт крадіжки її особистого майна з квартири АДРЕСА_5 .
В судовому засіданні досліджено протокол огляду від 11.04.2018 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого огляд проводився у квартирі, яка розташована на третьому поверсі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_5 . Вказана квартира має вхід, двері якого обладнані двома врізними замками, які на момент огляду пошкоджень не мають. При огляді помешкання квартири, на відстані 2-х метрів від вхідних дверей на підлозі знаходиться комп`ютер «Ноутбук» марки «Asus», під час обробки якого магнітним порошком було виявлено два сліди пальців рук, які було перекопійовано на одну липку стрічку. Також у вказаній кімнаті під час проведення огляду при обробці шафи-купе магнітним порошком було виявлено один слід пальця руки, який перекопійовано на одну липку стрічку, після чого опечатано та вилучено.
Відповідно до акту про застосування службового собаки від 11.04.2018 року, по сліду від ноутбуку, який тримали злочинці, собака вийшов з квартири та через пожежний вихід спустився вниз та вийшов на вулицю, звернувши вліво пішов між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_7 та пішов між гаражами та буд. АДРЕСА_3 , зайшов до буд. №8-3 пр. Слобожанському, де слід було втрачено.
Судом досліджено висновок судово-трасологічної експертизи №26/4.6/1242 від 28.12.2018 року, відповідно до якого, сліди папілярних узорів розмірами 16*17 мм., 14*20 мм., вилучені в ході місця огляду події за адресою: пр. Слобожанський, 14-Б/7 у м. Дніпро, залишені великим пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні досліджено протокол перегляду відеозаписів, знятих 11.04.2018 року з камер відеоспостереження з фасаду будинку АДРЕСА_3 разом із відеозаписом до нього, з якого під назвою «3453-4143» вбачається, як 11.04.2018 року о 09:26 годині, чоловік середньої статури, який одягнутий в синю футболку, сірі штани та взуття чорного кольору, який тримає в руках за зовнішніми характеристиками, кофту чорного кольору, проходить повз крильця (вихід «Б») будинку АДРЕСА_3 . З другого відеозапису під назвою «3606-3658» вбачається, як зазначений чоловік проходить біля крильця входу « АДРЕСА_8 , далі чоловік підходить до вказаного крильця. На третьому відеозаписі під назвою « ОСОБА_12 » зафіксовано, як вказаний чоловік починає підійматися по сходам вказаного крильця будинку, де в подальшому, підійшовши до вхідних дверей під`їзду вказаного будинку дзвонить в домофон, після чого вхідні двері в під`їзд будинку (вхід « ОСОБА_13 ») відчинилися та вказаний чоловік зайшов до під`їзду.
На четвертому відеозаписі під назвою « ОСОБА_12 » зафіксовано, як відчиняються двері та чоловік середньої статури, який одягнутий в кофту сірого кольору, штани сірого кольору та чорного кольору взуття, виходить з будинку АДРЕСА_3 , через вхід «Б», та прямує швидкими кроками до проїзної частини вулиці, при цьому озирається по сторонам.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2779/18 від 16.10.2018 року, ринкова вартість наручного годинника фірми «IWC» виробництво Швейцарії становить 290 869,60 грн.; золотої каблучки розміру 17,5, проба золота 585, вагою 7,39 грам, придбаної 19.08.2008 року становить 6883,78 грн.; золотих сережок вагою 7,47 грам, проба золота 585, придбаних 19.08.2008 року становить 6958,30 грн., золотих сережок вагою 5,56 грам, проба золота 585, придбаних 13.03.2006 року становить 5179,14 грн.
Загальна ринкова вартість вказаних об`єктів станом на 11.04.2018 року становить 309 890,82 грн.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого, потерпілих, свідка, а також надані письмові докази, кожен з точки зору належності, допустимості та достовірності, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_9 приходить до висновку про таке.
Так, при наданні пояснень в судовому засіданні, обвинувачений пояснив, що 11.04.2018 року він знаходився в іншому місті і не має жодного відношення до крадіжки майна потерпілих.
Однак, суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого та критично ставиться до його показів, оскільки відповідно до показів свідка ОСОБА_10 , які вона надала як при проведенні слідчого експерименту за її участю від 28.12.2018 року, так і в судовому засіданні, свідок віддала ключі від квартири АДРЕСА_4 , яка належить потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_14 саме ОСОБА_9 , на його прохання. ОСОБА_10 впізнала обвинуваченого як на досудовому слідстві за фотознімками, так і в судовому засіданні, вказавши на ОСОБА_9 як на чоловіка, який взяв у неї ключі від квартири.
При огляді квартири потерпілих, у якій відбулась крадіжка, на шафі-купе було залишено відбитки пальців, які було відправлено на експертизу. З висновків експерта №26/4.6/1242 від 28.12.2018 року вбачається, що залишені відбитки належать ОСОБА_9 , що свідчить про безперечну присутність останнього за вказаною адресою та у зазначений день та що у свою чергу спростовує доводи обвинуваченого з приводу його непричетності до вчинення крадіжки.
Крім того, судом було переглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження, знятих з фасаду будинку АДРЕСА_3 , з яких вбачається, що 11.04.2018 року, о 09:26 годині саме людина подібна на ОСОБА_9 заходила у під`їзд вказаного будинку, а через деякий час виходив з нього швидкими кроками, озираючись та поспішаючи у бік проїзної частини.
Таким чином, дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованих правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.4 ст.185 КК України.
Невизнання вини обвинуваченим суд вважає засобом захисту з метою пом`якшити свою участь за скоєний злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України та дає критичну оцінку показанням ОСОБА_9 , оскільки вони спростовуються як поясненнями потерпілих та свідка, так і сукупністю інших доказів, досліджених судом та свідчать про небажання ОСОБА_9 ставати на шлях виправлення та будь-яким способом уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Суд неодноразово пропонував обвинуваченому надати прізвища осіб, які можуть підтвердити його алібі щодо перебування під час вчинення крадіжки 11 квітня 2018 року у м. Верхньодніпровську у своєї хворої матері, але він відмовився від підтвердження алібі та не назвав прізвища свідків, які б могли підтвердити його перебування в іншому місці.
Допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідка, експерта, дослідивши висновки експертизи, надані докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю.
ОСОБА_9 повинен нести кримінальну відповідальність за носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, а також за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах.
Дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.263, ч.4 ст.185 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, саме таке покарання, на думку суду, буди сприяти виправленню обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що вартість належного потерпілим майна, яке викрав та не відшкодував обвинувачений зазначена ними у сумах 19 021,22 грн. та 290 869,60 грн., а всього 309 890,82 грн., тому саме ця сума підлягає стягненню.
Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, оскільки судом встановлено, що саме обвинуваченим завдано матеріальну шкоду потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то вона підлягає стягненню.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-балістичної експертизи у сумі 1320,60 грн., судово-трасологічної експертизи у сумі 1144 грн., а також за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 грн.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
- за ч.4 ст. 185 КК України у виді шести років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді шести років позбавлення волі.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Строк покарання обчислювати з дня затримання - 13 жовтня 2018 року.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 19 021,22 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 290 869,60 грн.
А всього стягнути 309 890,82 грн.
Речові докази по справі: револьвер моделі «Umarex Mod champion Cal35GR» з №043386, п`ять експериментально стріляних гільз калібру 9 мм. К/.380 знищити.
Спеціальний пакет за №0667927, в якому знаходиться три відбитка пальців рук, спеціальний конверт, в якому знаходиться дактокарта на ОСОБА_9 знищити.
Коробку та документацію наручного годинника марки «IWC», швейцарського виробництва повернути потерпілому ОСОБА_8
Диск CD-R, на якому містяться 4 відеозаписи з назвами «4148-4411», «3708-3759», «3606-3658», «3453-4143» зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 2764, 60 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1