ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000119 та №0000080 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2019 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого (вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.10.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу, який виконано 02.03.2018 року), -

обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ошихліби Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -
обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, а також
ЄУНСС № 718/827/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11
Провадження № 11-кп/822/257/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Кірове Долинського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,-
обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2019 року ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за даним вироком та вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.05.2018 року, зміненим ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03.07.2018 року, шляхом зарахування частково відбутого покарання, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, рахуючи строк відбування покарання з 18 травня 2018 року.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1 та п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь Зеленівської музичної школи 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави, в особі Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 715 гривень у відшкодування вартості трасологічної експертизи.

Вирішено питання пов`язані з речовими доказами.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій не оспорюючи доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просить апеляційний суд призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, сукупно не більше 3 х років позбавлення волі.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що вирок районного суду в частині призначеного покарання є явно не справедливим через його суворість. Вважає, що районним судом не взято до уваги усіх обставин справи, зокрема того, що він визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю усіх кримінальних правопорушень, перебуваючи в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» виявив бажання працювати, позитивно характеризується, готовий відповідати за вчинене. Крім цього просить врахувати те, що його мати не в змозі самостійно утримувати господарство, а тому їй потрібна допомога.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Як встановлено вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим за те, що 12 липня 2017 року викрав шліф машинку марки «НІТАСН» вартістю 2000 гривень, яка належить ОСОБА_12 , а також, 08 листопада 2017 року викрав велосипед марки «ВRЕDА» вартістю 2000 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 08 лютого 2018 року ОСОБА_6 викрав грошові кошти в сумі 854 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на вказану суму.

Також, 24 лютого 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , відносно якого 28.11.2018 року ухвалено вирок, який набрав законної сили, викрали майно потерпілої ОСОБА_15 на загальну суму 12050 гривень.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на обставини в ній зазначені, інших обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_10 , які також просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора, яка просила вирок районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченим і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок районного суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не оскаржується, а тому, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, - не переглядається.

Районний суд,оцінивши кожний доказ з точки зору належності,допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто

таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в житло та в інше приміщення, що в апеляційній скарзі обвинуваченим не оскаржується, а отже апеляційною інстанцією, у порядку ст. 404 КПК України не переглядається та визнається доведеним.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 , ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується призначеного покарання, то воно обране обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, інший до тяжких; особи винного, який є раніше судимим, позитивно характеризується, як за місцем проживання, так і у ДУ « Чернівецький слідчий ізолятор», на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває; обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди і відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Вказане у своїй сукупності дало суду можливість прийти до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому за ч.2 ст. 185 КК України в межах санкції даної статті, наближених до мінімальних, а за ч.3 ст.185 КК України у мінімальних межах.

З таким висновком районного суду та призначеним покаранням погоджується і колегія суддів, зважаючи на кількість епізодів злочинної діяльності, обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачений вчинив умисні, корисливі злочини проти власності, крім того, є особою раніше судимою, зокрема за вчинення аналогічного злочину, що свідчить про те, що останній належних висновків, щодо своєї злочинної поведінки не зробив, не бажає стати на шлях виправлення, а тому, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Крім цього, районним судом взято до уваги досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, відповідно до якої ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високим, а небезпеки для суспільства середній.

Що стосується доводів обвинуваченого про можливість пом`якшення призначеного покарання на підставі ст. 69 КК України, то вони є необґрунтованими.

Виходячи зі змісту ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є правом, а не обов`язком суду і можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.

При цьому, наведені апелянтом обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів на підтвердження можливості застосування відносно нього вимог ст. 69 КК України, а останній лише зіслався на вже враховані районним судом дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання, які стали підставою для призначення йому покарання ближче до мінімальних його меж.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, наявних та зазначених районним судом пом`якшуючих обставин, є явно недостатньою для застосування вимог ст. 69 КК України.

Будь-яких інших обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, апелянтом не наведено та в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції не встановлено, а тому підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України та пом`якшення йому призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Не допустив районний суд порушень і при визначенні остаточного покарання, на підставі ч.1 ст. 70 КК України та ч.4 ст. 70 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1
Судді [підпис] ОСОБА_2
[підпис] ОСОБА_3