ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1642/14-к Номер провадження 11-сс/814/747/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

17 жовтня 2019 року м. Полтава

Суддя - доповідач судової колегії з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією ухвалою задоволено скаргу адвоката Представництва «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000410.

Зобов`язано слідчого - заступника начальника СВ Хорольського ВП ГУНП Полтавської області ОСОБА_5 повернути Представництву «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» речі та документи, тимчасово вилучені в ході проведення 07.10.2015 службовими особами СВ Хорольського РВ УМВС України у кримінальному провадженні № 0000410 обшуку в приміщенні Представництва за адресою: м. Полтава, вул. Покровська, 67-б.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 .

Перевіривши апеляційну скаргу вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст.55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють. Водночас, право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК України порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
Так, нормами п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора , зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Приписами ст.309 КПК України визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку.
Відповідно до частини третьої цієї статті, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Згідно з нормами ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
У даному випадку слідчий суддя прийняв рішення по суті скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна і таке рішення відповідає кримінальним процесуальним нормам. Тому, посилання прокурора на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 (справа № 243/6674/17-к) є не релевантним, оскільки він стосується лише тих ухвал постановлених слідчим суддею, які не передбачені кримінальними процесуальними нормами.
Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді якою задоволено скаргу адвоката Представництва «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000410, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст. 307, 399 КПК України, суддя - доповідач,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2019 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців до касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2