Дата документу 02.09.2019 Справа № 311/3532/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/3532/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1524/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 2 серпня 2019 року, якою у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оус Івдельського району Свердловської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2019 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 2 серпня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, а клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою задоволено, продовжено застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2019 року включно.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працює, стійкі соціальні зв`язки відсутні, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Так, ризик ухилятися від суду є необґрунтованим, оскільки відсутні докази того, що обвинувачений раніше переховувався чи буде переховуватись від суду, може впливати на свідків, а вчиняти інше кримінальне правопорушення він не збирається.
Крім того, суд першої інстанції не навів належних доказів того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.
Також зазначає, що обвинувачений не має закордонних паспортів, і враховуючи відсутність будь-яких порушень обов`язків як підозрюваного в минулому, немає жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування від суду.
Вважає, що цілодобовий домашній арешт позбавить обвинуваченого можливості впливати на свідків або свідків, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення по справі, а носіння електронного засобу контролю буде запобігати ризику переховування від суду.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та знайшло своє підтвердження у відповідних матеріалах кримінального провадження, 2 серпня 2019 року в судовому засіданні суду першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

З огляду на ч. 3 ст. 199 КПК України, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Так, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а застосування альтернативного запобіжного заходу є недоречним, з чим колегія суддів, з урахуванням обставин справи та відомостей щодо особистості ОСОБА_7 повністю погоджується.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , а також доводи обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працює, стійких соціальних зв`язків не має, разом з дружиною не проживає, малолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на ризики переховування від суду та впливу на свідків, що перешкоджатиме судовому провадженню

При цьому, суд першої інстанції правильно встановив, що враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність у нього попередніх судимостей, відсутність стійких соціальних зв`язків та стабільного джерела доходу, існують ризики вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
Оцінивши всі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що задля забезпечення даного провадження необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, були перевірені колегією суддів першої інстанції та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Матеріали провадження не містять інших переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Всі інші доводи захисту були об`єктом дослідження судом при продовженні ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходу можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 2 серпня 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, а клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою задоволено та продовжено застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2019 року включно залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4