ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарях
судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000576 від 27.06.2018 року за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 травня 2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, який не працює, раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185., ч.1 ст.304 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який не працює, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, який не працює, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
законного
представника ОСОБА_14
представників
ювенальної превенції ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16
В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 травня 2019 року прокурор Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6
_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 723/2654/18
Провадження №11-кп/822/279/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_17
Категорія:ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікації дій обвинувачених, доведеності їх вини у вчиненні кримінальних правопорушень, а також виду та міри покарань, призначених обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просить скасувати в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання строком на 2 роки.
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що призначене районним судом покарання у виді штрафу, призначене ОСОБА_9 , є незаконним, оскільки останній ніде не працює та не має власного доходу, та суперечить положенням ст.99 КК України щодо визначення розміру штрафу для неповнолітніх.
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 травня 2019 року:
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України та призначено йому остаточне покарання, у виді двох років позбавлення волі, звільнено від його відбування на підставі ст.ст.75,76 КК України.
ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді одного року позбавлення волі, звільнено від його відбування на підставі ст.ст.75,76 КК України.
ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн.
Прийнято рішення щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно вироку районного суду, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про вік неповнолітнього ОСОБА_9 , умисно схилив підлітка до участі у вчиненні злочину, в результаті чого 26 червня 2018 року біля 05 год. 05 хв. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , таємно викрали платіжний термінал «ПТ-4» №64834 вартістю 46450 грн., належний ОСОБА_18 , що знаходився на стіні магазину «Посуд» по вул. І.Вільде, 1 в м.Сторожинець Чернівецької області. Після цього завантажили викрадений термінал в автомобіль марки «BMW 5281» н.з. НОМЕР_1 , та перевезли його в лісосмугу в межах смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, де, шляхом пошкодження корпусу платіжного терміналу, умисно, таємно, викрали з нього грошові кошти в сумі 7001 грн., якими розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 53451 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого, законного представника та захисників, що заперечили проти апеляційної скарги прокурора, представника ювенальної превенції, який залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового засідання у судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Оскільки фактичні обставини та кваліфікація дій обвинувачених та покарання, призначене обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі не оспорюється, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Апеляційним судом встановлено, що, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про вік неповнолітнього ОСОБА_9 , умисно схилив підлітка до участі у вчиненні злочину, в результаті чого 26 червня 2018 року біля 05 год. 05 хв. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , таємно викрали платіжний термінал «ПТ-4» №64834 вартістю 46450 грн., належний ОСОБА_18 , що знаходився на стіні магазину «Посуд» по вул. І.Вільде, 1 в м.Сторожинець Чернівецької області. Після цього завантажили викрадений термінал в автомобіль марки «BMW 5281» н.з. НОМЕР_1 , та перевезли його в лісосмугу в межах смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, де, шляхом пошкодження корпусу платіжного терміналу, умисно, таємно, викрали з нього грошові кошти в сумі 7001 грн., якими розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 53451 грн.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вирішуючи питання стосовно призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є частково слушними.
Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно ч.1 ст.99 КК України, штраф застосовується лише до неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.
Відповідно до ч.2 ст.99 КК України, розмір штрафу, в тому числі за вчинення злочину, за який передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлюється судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану неповнолітнього в межах до п`ятисот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальне покарання має особистісний характер, тому закон передбачає заходи для того, щоб штраф не сплачувався батьками неповнолітнього обвинуваченого або іншими особами, а був призначений лише неповнолітньому, який має власний дохід, кошти або майно.
Як встановлено у ході апеляційного розгляду, ОСОБА_9 не працевлаштований. Жодних доказів щодо наявності у нього заробітку, заощаджень чи власного майна з матеріалів кримінального провадження не встановлено.
Що стосується розміру призначеного штрафу, то апелянт слушно звертає увагу апеляційного суду на те, що максимальний штраф, який може бути призначений неповнолітньому складає 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Районний суд перевищив це обмеження, призначивши ОСОБА_9 покарання в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 не застосував вимоги ч.2 ст.99 КК України, що встановлює обмеження допустимого розміру штрафу для неповнолітнього, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вимоги апеляційної скарги прокурора в частині призначення покарання неповнолітньому ОСОБА_9 є частково обґрунтованими, а тому вирок районного суду підлягає скасуванню цій в частині.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання неповнолітньому підсудному відповідно до ст. 103 КК України, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України, необхідно брати до уваги умови життя й виховання неповнолітнього, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, що, відповідно до вимог ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди, та обтяжуючу обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_9 та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, то встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності (т.1 а.с.113), не перебуває на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога (т.1 а.с.114), проживає з матір`ю ОСОБА_14 , житлово-побутові умови задовільні (т.1 а.с.121-122), не працевлаштований. Винуватість свою визнає у повному обсязі, у районному суді та в суді апеляційної інстанції щиро розкаявся у вчиненому, просив не позбавляти його волі.
Крім того, колегія суддів враховує дані досудової доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , складеної органом пробації, згідно якої ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, та існує можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без позбавлення волі. Орган пробації встановив, що умови життя обвинуваченого ОСОБА_9 є задовільними, він позитивно зарекомендував себе за місцем навчання у Їжівській ЗОШ. Неповнолітній іноді вживає алкоголь, має хороші відносини з мамою, однак легко піддається сторонньому впливу (т.2 а.с.103-107).
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , про вчинене ним кримінальне правопорушення, наявність чотирьох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що суспільна небезпечність вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого є істотно зниженою та вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.
Відповідно до ч.1 ст.102 КК України, покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців.
Крім того, враховуючи досліджені вище обставини, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком.
Згідно п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 травня 2019 року скасувати в частині призначеного покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 .
Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76,104 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
В решті вирок районного суду залишити без змін.
Вирок районного суду набуває законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

01.11.2019 року
(дата засвідчення копії)