Провадження № 11-кп/4820/401/19
Справа № 674/1092/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293, за апеляційними скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_10 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року,

у с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружена, не працює, особа з інвалідністю ІІІ-ї групи, не має судимостей,

визнана винуватою за ч.1 ст.125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково: ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 1 000 грн. моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено.

Судом вирішено питання речових доказів.

За вироком місцевого суду, близько 12 години 04 червня 2018 року на земельній ділянці, прилеглій до господарства АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_11 , між нею та ОСОБА_8 на ґрунті тривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт через те, що остання разом зі своїм чоловіком косили траву на земельній ділянці ОСОБА_11 .

У ході суперечки ОСОБА_8 умисно нанесла ОСОБА_11 чотири удари металевою зубчастою частиною граблів в ділянки правої та лівої руки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці 3-го п`ясно-фалангового суглобу правої кисті по тильній поверхні, забійної рани в ділянці 2-го п`ясно-фалангового суглобу лівої кисті по тильній поверхні, двох саден на тильній поверхні лівої кисті в ділянці зап`ястя, синця в ділянці 3-го пальця правої кисті на рівні проксимальної фаланги та 1-го міжфалангового суглобу по боковій поверхні зі сторони 3-го міжпальцевого проміжку, синця в ділянці лівого промене-зап`ясного суглобу по тильній поверхні, які відносяться до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просила вирок суду скасувати, провадження закрити та відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 .

Посилалась на невідповідність фактичним обставинам висновку суду про доведеність її вини у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілий.

Уважала, що судом безпідставно не взято до уваги показання її та її чоловіка ОСОБА_12 про те, що ударів потерпілій вона не наносила, а оскільки між ними існують тривалі неприязні відносини, які виникли через спір за землю, потерпіла дала неправдиві показання.

На переконання апелянта, показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , якими суд обґрунтував свій висновок про доведеність її вини, не підтверджують, що саме вона нанесла удари потерпілій, а інших доказів цього судом не здобуто.

Відтак, уважала, що відсутні підстави для визнання її винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та задоволення позову потерпілої.

Захисник ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просила вирок суду скасувати та закрити провадження з аналогічних підстав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та узагальнених доводів апеляційних скарг; обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги про скасування вироку суду та закриття провадження, відмову в задоволенні цивільного позову; представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , який заперечив проти їх задоволення; думку прокурора про безпідставність апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 України відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим, підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна оцінка.

Обвинувачена ОСОБА_8 у суді своєї вини не визнала, заперечувала факт нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Стверджувала, що між нею та ОСОБА_11 з 2010 року існують триваючі неприязні відносини через земельний спір, вони часто викликали працівників поліції. Тому вважала, що потерпіла її обмовила, бо отримала тілесні ушкодження за інших обставин.

Суд не взяв до уваги такі її показання та спростував сукупністю наступних доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_11 в суді підтвердила обставини конфлікту між нею та ОСОБА_8 з приводу земельного спору. Зазначила, що в ході словесної суперечки між нею та ОСОБА_8 з приводу того, що вона та її чоловік вказаного дня косили траву на її земельній ділянці, остання нанесла їй 3-4 удари металевою частиною граблів по рукам. Тоді ж вона звернулась у поліцію.
Про обставини та механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень потерпіла детально вказала під час слідчого експерименту, проведеного в ході досудового розслідування.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в місцевому суді показали, що чули крики ОСОБА_11 та бачили як ОСОБА_8 та її чоловік пішли на своє господарство. При цьому ОСОБА_8 тримала в руках граблі, а руки потерпілої ОСОБА_11 були в крові. Підтвердили наявність тривалих неприязних стосунків між обвинуваченою та потерпілою.

Будь-яких доказів, які б давали суду підстави сумніватись у правдивості показань потерпілої та цих свідків, обвинувачена та його захисник не надали. Не здобуто таких і апеляційним судом.
Показанням свідка захисту ОСОБА_12 судом також надана належна оцінка, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.

Показання потерпілої ОСОБА_11 про спосіб заподіяння, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, окрім викладеного, узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 58 від 08 червня 2018 року. Відповідно до нього виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитись від не менше шести травматичних дій тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, або при співударі даними ділянками до тупих твердих предметів, в термін та за обставин, на які вказує потерпіла і в сукупності і за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 підтвердила наведені висновки і надала вичерпні відповіді щодо механізму, локалізації та способу спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Зокрема, зазначила, що конфігурація граблів не виключає можливість утворення декількох тілесних ушкоджень від одного удару.

Ретельно проаналізувавши докази, зокрема показання обвинуваченої, потерпілої, свідків, висновок судово-медичної експертизи, суд дав їм належну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відтак, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченої у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження та правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.125 КК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за вчинений злочин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України, з висновками якого погоджується й апеляційний суд, урахував тяжкість вчиненого нею злочину, особу винної.

Обставинами, що пом`якшують покарання, судом обґрунтовано визнано те, що обвинувачена ОСОБА_8 є особою з інвалідністю третьої групи, здійснює догляд за чоловіком, який є особою з інвалідністю першої групи.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно; раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, тому суд, ураховуючи її матеріальний та сімейний стан, дійшов переконливого висновку про призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.
Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 вирішено судом відповідно до вимог цивільного і кримінального процесуального законодавства. Суд навів у вироку докази на обґрунтування позовних вимог потерпілої та розмір їх задоволення на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Ярмолинецького районного суду від 16 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника ОСОБА_10 в її інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: