Дата документу 23.07.2019 Справа № 321/728/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Єдиний унікальний №321/728/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1024/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, навчається на І курсі в ДНЗ «Михайлівське ВПУ» в групі 37-Е за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, водій автотранспортних засобів (категорія «С1»)», не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди, судових витрат - 19734 гривні 03 коп., а у випадку відсутності достатніх коштів у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , стягнути зазначені витрати з його законного представника ОСОБА_11 .
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду змінити в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральної та матеріальної шкоди, а саме стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди витрати на придбання медикаментів та розхідних матеріалів на суму 144 гривні 45 коп., у задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Не оспорюючи вирок суду в частині визнання ОСОБА_6 винуватим та призначення йому покарання, вважає, що при вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні, судом допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що майновою шкодою завданою потерпілому, є лише придбання медикаментів та розхідні матеріали, інші витрати, а саме: витрати на придбання палива для поїздки на судово-медичну експертизу до м.Токмак, витрати пов`язані із оплатою послуг судово-медичної експертизи та банківські послуги, витрати пов`язані з правничої допомогою є процесуальними витратами відповідно до ст.118 КПК України.

Так, у вироку судом першої інстанції встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні достатні кошти на відшкодування процесуальних витрат потерпілому. На думку апелянта, суд повинен був прийняти рішення про компенсацію процесуальних витрат потерпілому за рахунок Держави, відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Зазначає, що під час розгляду цивільного позову судом першої інстанції порушено вимоги КПК, оскільки до позову потерпілим не додано квитанцію про сплату судового збору, у зв`язку із чим позов в частині стягнення моральної шкоди повинен був залишений без розгляду.

Також вказує, що оскільки на момент постановлення вироку обвинувачений ОСОБА_6 досяг повноліття, суд незаконно поклав обв`язки про відшкодування шкоди завданої потерпілому на законного представника, батька обвинуваченого - ОСОБА_11 .

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з вироком суду, приблизно о 02 годині 00 хвилин 18 березня 2018, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля кафе-бару «Мілленіум» за адресою: вул. Миру, 19 в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один дар кулаком правої руки в область обличчя (носу) ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді:
- переламу кісток носу, які відповідно до висновку експерта № 33 від 03 квітня 2018 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які потягли короткотривалий розлад здоров`я, що для свого загоєння потребує більш ніж 6 діб;
- крововилив, садна та синці на обличчі, які відповідно до висновку експерта №33 від 23 квітня 2018 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді;

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити;

прокурора, потерпілого ОСОБА_8 та його представника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні, які відповідають вимогам ст.84 КПК України, та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України.

Доведеність вини, кваліфікація дій обвинуваченого та вирок суду в частині, що стосується покарання, ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд, вирішуючи цивільний позов потерпілого, не дотримався вимог кримінального процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення за позовом, та свої висновки в частині вирішення цивільного позову належним чином не вмотивував з посиланням на відповідні докази.

Так, відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України, ц ивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити зв`язок між діянням і шкодою, що настала і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Крім того, відповідно до вимог ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку, що цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню, вказав у вироку лише на те, що майнові витрати та моральна шкода підтверджуються належними та допустимими доказами, однак не зазначив їх у вироку, не дослідив ці докази та не проаналізував, доводам обвинуваченого, який не визнавав цивільний позов, у вироку оцінка також не надана і ці докази не спростовані.

Таким чином, вирок суду в частині вирішення цивільного позову не відповідає вимогам ст.370, ст.374 КПК України.

Разом з цим, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної скарги відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити ці недоліки.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду матеріалів за цивільним позовом в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.125КК України, в частині вирішення цивільного позову скасувати.

Призначити новий розгляд матеріалів провадження в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4