Номер провадження: 11-сс/813/1281/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0002525 від 16.07.2019 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.09.2019 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копчак, Чадир-Лунгський район, Республіки Молдова, гагауза, громадянина Республіки Молдова, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню та малолітню дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного в кримінальному провадженні №0002525 від 16.07.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0002525 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_8 , 16.07.2019 року, приблизно о 01:00 год., перебуваючи біля приватного домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Люстдорфська дорога, 151 в м. Одесі, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, з метою особистого збагачення ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшов до потерпілого та застосував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося у нанесенні декількох ударів кулаками правої та лівої руки в обличчя та по тулубу ОСОБА_10 , від яких останній впав на землю. Після чого, ОСОБА_8 з метою подолання опору з боку потерпілого, почав наносити йому по тулубу удари ногами.
Подолавши волю потерпілого, ОСОБА_8 шляхом ривку з тулуба ОСОБА_10 вирвав наплічну сумку, з якої відкрито викрав належний останньому мобільний телефон марки «Iphone 6S», сірого кольору, ІМЕІ № НОМЕР_1 , вартістю 5000 грн., в прозорому силіконовому чохлі бежевого кольору, що не представляє для потерпілого матеріальної цінності, обладнаний сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , що не представляє для потерпілого матеріальної цінності.
Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 5000 гривень.
16.07.2019 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України були внесені до ЄРДР за №0002525 та того ж дня ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
17.07.2019 року слідчий, звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватися від суду та ухилитися від покарання, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інші кримінальні правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник вказує на необґрунтованість підозри та неврахування слідчим суддею особи підозрюваного, а також відсутність ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри, тяжкістю покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винним у його вчиненні, а також тим, що підозрюваний є громадянином Республіки Молдова, не має постійного місця проживання на території України, зокрема й на території м. Одеси, слідчий суддя прийшов до переконання про наявність ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Також слідчий суддя врахував той факт, що в рамках даного кримінального провадження не виявлено та не вилучено всіх речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження, зокрема відеозапису з камер спостереження, на яких може бути зафіксовано момент втечі підозрюваного від потерпілого, та прийшов до переконання про наявність ризику можливого знищення підозрюваним речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколи огляду місця події 16.07.2019 року, допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , допиту підозрюваного ОСОБА_8 , допиту потерпілого ОСОБА_10 ; прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинення правопорушення від 16.07.2019 року; пред`явлення особи для впізнання; затримання особи ОСОБА_8 від 16.07.2019 року; повідомлення про підозру у скоєні кримінального правопорушення від 16.07.2019 року, та інші матеріали провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному тяжкого злочину, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Вважаючи доводи захисника щодо необґрунтованості висунутої підозри безпідставними, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст.199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_8 .

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду у відповідності до ст. 183 КПК України на законних підставах не визначив йому розмір застави.
Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваним під вартою за станом здоров`я.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0002525 від 16.07.2019 року у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4