Справа № 466/798/19
У Х В А Л А

"26" липня 2019року Шевченківський районний суд м. Львова у складі колегії :

головуючої-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

установив:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, не зменшилися.

Захисник ОСОБА_8 подала суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, а саме на домашній арешт ,посилаючись на те, що обвинувачений має постійне місце проживання ,міцні соціальні зв`яязки , не має наміру скриватись від суду та в незаконний спосіб впливати на потерпілого та свідків.
Ознайомившись з поданими клопотаннями, заслухавши доводи та заперечення учасників процесу щодо заявлених клопотань, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи заявлені клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому та про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш мякий, суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде відповідати характеру суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превуалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою.
Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, можливості зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, суд враховує те, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі . З врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченим злочину і суворості покарання, яке може бути призначено в разі доведення винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, а також обґрунтовані ризики спроб обвинуваченого незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще судом не допитані, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого злочину. Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжних заходів обвинуваченим, та не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 травня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03 серпня 2019 року включно.

Відтак, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченому під вартою на даній стадії розгляду кримінального провадження суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, на які посилалась захисник, суд не вбачає.

Керуючись ст. 331 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до 60 днів, з 04 серпня 2019 року до 02 жовтня 2019 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області №19.

Ухвала може бути оскаржені до Львівського апеляційного суду .

Суддя Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3