Провадження №11-сс/801/428/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі:

захисника ОСОБА_6 ,

зацікавленої особи ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали провадження №0000172 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 05 червня 2019 року, якою клопотання слідчого задоволено накладено арешт на майно ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2019 року клопотання старшого слідчого управління ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 задоволено, накладено арешт на майно, в рамках кримінального провадження №0000172, внесеного до ЄРДР 15.04.2019, яке вилучене 23.05.2019, а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone Х», із сім-картою № НОМЕР_1 , витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, грошові кошти в сумі 200 доларів США, 9758 гривень, пристрій для відстрілу гумових куль марки «Форт-17Р № НОМЕР_2 та 12 набоїв до нього, а також транспортний засіб марки «Тойота Ленд Крузер», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Приймаючи рішення слідчий суддя мотивував його тим, що вилучене майно під час обшуку та огляду є предметом кримінального правопорушення та визнано речовим доказом по кримінальному провадженні та може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, тому з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого управління ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладання арешту на майно автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 та грошові кошти, мотивуючи свої вимоги тим, що матеріалами кримінального провадження доведено, що потерпілий ОСОБА_11 у вищевказаному автомобілі, яким користувався ОСОБА_8 ніколи не перебував, даний транспортний засіб, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить третій особі родичці ОСОБА_8 ОСОБА_7 , даний автомобіль остання використовує для роботи (працює ФОП), систематично виїжджає на автомобілі в тому числі за межами м. Вінниці.

Крім того, зазначає, що санкція ч.2 ст.189 КК України не передбачає конфіскації майна. В матеріалах справи відсутні будь-які докази передачі потерпілим ОСОБА_11 грошових коштів ОСОБА_8 . Затримання ОСОБА_8 відбувалось у кафе і грошових коштів при цьому не вилучалось, тобто ОСОБА_8 приїхав на автомобілі, в салоні якого вже знаходились його власні кошти, які надалі було неправомірно вилучені, визнані речовими доказами і на які слідчим суддею було накладено арешт.

Враховуючи, що вище вказаний автомобіль і грошові кошти не є предметом злочину, цивільний позов не заявлений, застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна санкцією ч.2 ст.189 КК України не передбачено, а також те, що даним рішенням суду порушуються права власника майна третьої особи ОСОБА_7 , захисник вважає, що арешт на автомобіль та грошові кошти є неправомірним та підлягає скасуванню.

Заслухавши захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, зацікавлену особу ОСОБА_7 , яка просила скасувати арешт на автомобіль, власницею якого є вона, перевіривши матеріали справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог закону.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172, внесеного до ЄРДР 15.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з 01 квітня 2019 року по теперішній час, невідомі особи, перебуваючи у Калинівському районі Вінницької області, погрожуючи застосуванням фізичного насильства ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимагають у нього право на нерухоме майно. Так, 23.05.2019 року в ході реалізації контролю за вчиненням злочину під час підписання та передачі потерпілим ОСОБА_11 , установчих документів на нерухоме майно у АДРЕСА_1 , в порядку ст.208 КПК було затримано: ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючий АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючий АДРЕСА_3 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживаючого АДРЕСА_4 . В ході затримання ОСОБА_8 , та огляду місця події у м. Вінниці по вулиці Коцюбинського 70-А, слідчим було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple Iphone Х» із сім-картою № НОМЕР_1 , витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, грошові кошти в сумі 200 доларів США, та 9758 гривень, що належить ОСОБА_8 . В подальшому невідкладно, без ухвали слідчого судді, було проведено обшук автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_8 , та знаходився по вулиці Бевза у м. Вінниці. Вказаний автомобіль згідно свідоцтва про право власності належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживаюча АДРЕСА_3 . Під час проведення обшуку даного автомобіля в салоні було виявлено та вилучено: пристрій для відстрілу гумових куль марки «Форт-17Р № НОМЕР_2 та 12 набоїв до нього та власне сам автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .
05 червня 2019 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, в рамках кримінального провадження №0000172, внесеного до ЄРДР 15.04.2019, яке вилучене 23.05.2019, а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone Х», із сім-картою № НОМЕР_1 , витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, грошові кошти в сумі 200 доларів США, 9758 гривень, пристрій для відстрілу гумових куль марки «Форт-17Р № НОМЕР_2 та 12 набоїв до нього, а також транспортний засіб марки «Тойота Ленд Крузер», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Apple Iphone Х», із сім-картою № НОМЕР_1 , витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, грошові кошти в сумі 200 доларів США, 9758 гривень, пристрій для відстрілу гумових куль марки «Форт-17Р № НОМЕР_2 та 12 набоїв до нього, а також транспортний засіб марки «Тойота Ленд Крузер», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , з тих підстав, що дані вилучені речі є предметами злочину та можуть бути використаніі як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину, визнані речовими доказами.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

В положеннях ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України.

Таким чином, накладення арешту на речі, а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone Х», із сім-картою № НОМЕР_1 , витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, грошові кошти в сумі 200 доларів США, 9758 гривень, пристрій для відстрілу гумових куль марки «Форт-17Р № НОМЕР_2 та 12 набоїв до нього, а також транспортний засіб марки «Тойота Ленд Крузер», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , при наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо неправомірного накладення арешту на майно, належне третій особі, а саме ОСОБА_7 , не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Так, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2,3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання сторони захисту на те, що досудовим слідством не доведено, що грошові кошти вилучені у ОСОБА_8 з автомобіля є грошима потерпілого, а є особистою власність підозрюваного, тому у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, захисником не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2019 року, якою клопотання старшого слідчого управління ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 задоволено, накладено арешт на майно, в рамках кримінального провадження № 0000172, внесеного до ЄРДР 15.04.2019, яке вилучене 23.05.2019, а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone Х», із сім-картою № НОМЕР_1 , витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, грошові кошти в сумі 200 доларів США, 9758 гривень, пристрій для відстрілу гумових куль марки «Форт-17Р № НОМЕР_2 та 12 набоїв до нього, а також транспортний засіб марки «Тойота Ленд Крузер», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом