ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1429/19 Справа № 208/446/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження №0000086 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року про звільнення від кримінальної відповідальності щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єлизаветівка, Петриківського району, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст.358 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000086 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст.358 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що клопотання обвинуваченої є обґрунтованим і підлягає задоволенню у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки як на час проведення досудового розслідування, так і на час розгляду справи в суді ОСОБА_8 щиро розкаялася у вчиненому, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинила злочини невеликої тяжкості, добровільно здійснила дійове каяття, її діями не завдано будь якої шкоди тому її виправлення можливе без притягнення до кримінальної відповідальності.

Докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, не досліджувались в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала у цьому провадженні підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що ОСОБА_8 різними та відокремленими одна від одної діями, вчинила два злочини, передбачені різними частинами статті КК України, які віднесено до злочинів невеликої тяжкості. Тобто, у даному випадку має місце реальна сукупність злочинів, що виключає можливість для застосування положень ст. 45 КК України. Окрім того, судове рішення у формі ухвали повинно відповідати вимогам статей 368, 372 КПК України.Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, просив її задовольнити.
Обвинувачена та її захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляції прокурора, просили ухвалу суду залишити без змін.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.
Так, згідно з положеннями ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула шкоду.
Передумовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів.
Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04 червня 2010 року № 7 згідно зі статтями 45 - 48, ч. 1 ст. 97 КК України однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи незняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.
Апеляційним переглядом встановлено, що згідно матеріалів провадження ОСОБА_8 різними та відокремленими одна від одної діями вчинила два злочини, передбачені різними частинами статті КК України, які віднесено до злочинів невеликої тяжкості. Тобто, у даному випадку має місце реальна сукупність злочинів, що виключає можливість для застосування положень ст. 45 КК України.
Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції повинен був виконати вимоги ст. 368 КГЖ України. Зокрема, під час судового розгляду суд мав перевірити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений увчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею. При цьому, якщо особа обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, суд вирішує питання, зазначені у пунктах 1-8 частини першої цієї статті, окремо за кожним кримінальним правопорушенням.
Як убачається зі змісту ухвали суду першої інстанції, в ній викладено лише висновок органа досудового розслідування із наведенням фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. Жодних інших висновків суду оскаржуване судове рішення не містить.
Отже, на переконання колегії суддів, допущені судом порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з вимогами п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тягнуть за собою скасування судового рішення.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
Разом з тим, порушення судом вищенаведених вимог кримінального процесуального закону не відноситься до передбаченого ч. 1 ст. 415 КПК України переліку безумовних підстав призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Проте, відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений можливості належним чином перевірити доводи апеляційної скарги та ухвалити нове судове рішення, оскільки це пов`язано з повторним дослідженням обставин, встановлених під час розгляду цього кримінального провадження судом першої інстанції, тоді як з ухвали та журналу судового засідання від 13 лютого 2019 року вбачається, що розгляд провадження відбувався за скороченою процедурою, передбаченою ч. 3 ст. 349 КПК України, без дослідження усіх доказів.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора та у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і з урахуванням загальних засад кримінального провадження, вважає, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Отже, скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги прокурора, однак вважає, що вони, підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду, як такі, що мають суттєве значення у цьому кримінальному провадженні.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2019 року про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст.358 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям щодо ОСОБА_8 скасувати.
Призначити у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3