ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/667/19
Провадження № 1-м/483/2/2019
УХВАЛА
Іменем України
06 червня 2019 року м. Очаків

Колегія суддів Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до законодавства України вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Обільне Георгіївського району Ставропольського краю, є громадянином України, має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 14 січня 2016 року Невським районним судом м. Санкт-Петербургу Російської Федерації з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Санкт-Петербурзького міського суду від 14 червня 2016 року та постановою Невського районного суду м. Санкт-Петербургу від 12 квітня 2018 року, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 105, ч. 2 ст. 222 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на вісімнадцять років зі штрафом у розмірі 100 000 рублів, -

В С Т А Н О В И Л А :

08 травня 2019 року на адресу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду в порядку п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_6 у відповідність із законодавством України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 03 квітня 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 1067/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_6 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 21 грудня 2018 року за № 06-166401/18.
Розглянувши клопотання та додані до нього письмові матеріали, заслухавши думку прокурора, колегія суддів дійшов наступного.
Як слідує зі змісту вироку Невського суду міста Санкт-Петербургу від 14 січня 2016 року, засуджуючи ОСОБА_6 , суд за законодавством Російської Федерації кваліфікував його дії за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162 КК РФ, як розбій, тобто напад з метою розкрадання чужого майна, з погрозою застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я, групою осіб за попередньою змовою; ч. 1 ст. 105 КК РФ, як вбивство, тобто умисне спричинення смерті іншій людині; ч. 2 ст. 222 КК РФ, як незаконне зберігання та носіння зброї та боєприпасів, групою осіб за попередньою змовою, та призначив покарання за ч. 2 ст. 162 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі сплатою штрафу в розмірі 100 000 рублів, без додаткового покарання у виді обмеження волі; за ч. 1 ст. 105 КК РФ у виді позбавлення волі строком на 13 років, без додаткового покарання у виді обмеження волі; за ч. 2 ст. 222 КК РФ - у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі сплатою штрафу в розмірі 60 000 руб. На підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 18 років зі сплатою штрафу в розмірі 150 000 руб., без обмеження волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання відраховувати з 14 січня 2015 року та зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою у період з 19 листопада 2014 року по 13 січня 2016 року, включно.
Апеляційною ухвалою Санкт-Петербурзького міського суду від 14 червня 2016 року вирок Невського районного суду м. Санкт-Петербургу від 14 січня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінено. Виключено з резолютивної частини вироку вказівку на призначення за ч. 2 ст. 222 КК РФ додаткового покарання у виді штрафу в розмірі 60 000 руб. Вважати засудженим ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 222 КК РФ до 3-х років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ шляхом часткового складання покарань за ч. 2 ст. 222 КК РФ та покарань за ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 105 КК РФ остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 18 років зі сплатою штрафу в розмірі 100 000 руб., без обмеження волі у виправній колонії суворого режиму.
Відповідно до постанови Невського суду м. Санкт-Петербургу від 12 квітня 2018 року, в резолютивній частині вироку Невського суду м. Санкт-Петербургу від 14 січня 2016 року вказівку на дату відрахування строку покарання у відношенні ОСОБА_6 з 14 січня 2015 року - визнано помилковою та виключено. Замінено її вказівкою на іншу дату відрахування строку покарання у відношенні останнього - з 14 січня 2016 року.
ОСОБА_6 відбуває покарання в ФКУ № 21 «Об`єднання виправних установ з особливими умовами господарської діяльності № 2 УФСВП Росії по Архангельській області», кінець строку відбуття покарання - 18 листопада 2032 року.

Згідно з довідкою бухгалтерії виправної колонії ФКУ № 21 «Об`єднання виправних установ з особливими умовами господарської діяльності № 2 УФСВП Росії по Архангельській області», на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 штрафу в розмірі 100 000 руб. Утримання не проводилось, однак останній письмовою заявою надав гарантії щодо сплати заборгованості за вироком суду Російської Федерації.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_6 в Україні: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України відповідно до ст. 8 ЗУ «Про громадянство України».

З заяви, що додана до клопотання, вбачається, що ОСОБА_6 просить про переведення його для подальшого відбування покарання до України.

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей )закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Статтею 115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за такі дії:

1. Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, -

карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

2. Умисне вбивство:

1) двох або більше осіб;

2) малолітньої дитини або жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності;

3) заручника або викраденої людини;

4) вчинене з особливою жорстокістю;

5) вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб;

6) з корисливих мотивів;

7) з хуліганських мотивів;

8) особи чи її близького родича у зв`язку з виконанням цією особою службового або громадського обов`язку;

9) з метою приховати інший злочин або полегшити його вчинення;

10) поєднане із зґвалтуванням або сексуальним насильством;

11) вчинене на замовлення;

12) вчинене за попередньою змовою групою осіб;

13) вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу;

14) з мотивів расової, національної чи релігійної нетерпимості, -

карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Статтею 187 КК України передбачено кримінальну відповідальність за такі дії:

1. Напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), -

карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

2. Розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм, -

карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

3. Розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище,

карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

4. Розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, -

карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Статтею 263 КК України передбачено кримінальну відповідальність за такі дії:

1. Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

2. Носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу -

караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

3. Звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Отже, згідно законодавства України, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_6 , визначена вищевказаними рішеннями суду Російської Федерації, відповідає кваліфікації:

за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині;

за ч. 2 ст. 187 КК України, як розбій, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб;

за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

При цьому, вчинення незаконного зберігання і носіння зброї та боєприпасів групою осіб за попередньою змовою не є ознакою, що має значення для кваліфікації дій засудженого.

Таким чином, засудженому ОСОБА_6 , відповідно до законодавства України, за злочини, за якими його було засуджено вироком Невського районного суду м. Санкт-Петербургу Російської Федерації від 14 січня 2016 року з урахуванням змін внесених апеляційною ухвалою Санкт-Петербурзького міського суду від 14 червня 2016 року, має бути визначено покарання за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 610 КК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Оскільки КК України передбачено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, за ч. 2 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, та ч. 1 ст. 63 КК України такий вид покарання як позбавлення волі на певний строк встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку, що строк покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком суду Російської Федерації, після приведення цього вироку у відповідність до законодавства України, виходячи з положень ч. 4 ст. 610 КК України, не може бути більшим 15 років позбавлення волі.

Крім того, у відповідності до вимог п.«b» ч.1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983 року, замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку суду Російської Федерації у відповідність до законодавства України, до ОСОБА_7 не може бути застосований такий вид додаткового покарання як конфіскація майна, передбачений за ч.2 ст.187 КК України.

Крім того, до ОСОБА_7 не може бути застосовано додаткове покарання у виді штрафу за ч.2 ст.187 КК України, оскільки санкцією цієї статті такий вид додаткового покарання не передбачено.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід відраховувати з 14 січня 2016 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк утримання його під вартою з 19 листопада 2014 року по 13 січня 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 слід зарахувати строк його перебування під вартою (попереднього ув`язнення) з 24 грудня 2015 року (дати набрання Законом чинності) до 14 червня 2016 року (дати набрання вироком законної сили) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Визначення виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому слід відбувати покарання, не входить до повноважень суду, оскільки це віднесено до повноважень підрозділів міжрегіонального управління або Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 610 КПК України

У Х В А Л И Л А:

Визначити, що за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.105, ч.2 ст.162, ч.2 ст.222 КК Російської Федерації, вчинені громадянином України ОСОБА_6 , за які його засуджено вироком Невського районного суду м. Санкт-Петербургу Російської Федерації від 14 січня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Санкт-Петербурзького міського суду від 14 червня 2016 року, законодавством України кримінальну відповідальність передбачено ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263КК України.
Визначити ОСОБА_6 , засудженому вироком Невського районного суду м. Санкт-Петербургу Російської Федерації від 14 січня 2016 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Санкт-Петербурзького міського суду від 14 червня 2016 року покарання за вчинення злочинів, за які законодавством України кримінальна відповідальність передбачена:

за ч. 1 ст. 115 КК України - 13 (тринадцять) років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 187КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити строк покарання, що підлягає відбуванню ОСОБА_6 - 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 , відповідно до вироку Невського районного суду м. Санкт-Петербургу Російської Федерації від 14 січня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Санкт-Петербурзького міського суду від 14 червня 2016 року та постановою Невського районного суду м. Санкт-Петербургу від 12 квітня 2018 року, відраховувати з моменту його затримання, тобто з 19 листопада 2014 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 24 грудня 2015 року (дати набрання Законом чинності) по 14 червня 2016 року (дати набрання вироком законної сили) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Копію цієї ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: