ВИРОК №1кп/243/592/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 236/3839/17
09 грудня 2019р. Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за звинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, машиніста ТЧ-15 ДП «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.276 КК України,
ОСОБА_5 згідно наказу начальника «Локомотивного депо Куп`янськ» статутно-галузевого об`єднання «Південна залізниця» №09/ОС від 16.01.2008р. працював на посаді машиніста електровоза і являвся працівником залізничного транспорту, трудова діяльність якого пов`язана з рухом та експлуатацією транспортних засобів.
Обов`язки локомотивної бригади стосовно забезпечення безпеки під час перевезення пасажирів залізничним транспортом регламентовані ЗУ «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996р., Інструкцією локомотивній бригаді №ЦТ-0106, затвердженої наказом Укрзалізниці №876/ЦЗ від 22.11.2004р., Інструкцією з охорони праці №123 «Для машиніста електропоїзда оборотного депо Куп`янськ», затвердженою наказом начальника моторвагонного депо Люботин від 10.06.2011року.
27.11.2013 року о 06 годині 40 хвилин локомотивна бригада Локомотивного депо Куп`янськ у складі машиніста ОСОБА_5 та помічника машиніста ОСОБА_6 після проходження медичного огляду на Пункті технічного огляду №3, розташованого в сел. Куп`янськ-Вузловий Харківської області, прийняла до експлуатації електропоїзд ЕР-9п №442/443 (6 вагонів) для виконання приміських рейсів. Під час прийому електропоїзда вищезазначеною локомотивною бригадою перевірено всі механізми та агрегати електропоїзда, в тому числі роботу автоматичних дверей на закриття та відкриття, наявність контролю за закриттям дверей на пульті керування, жодних несправностей електропоїзда ЕР-9п № 442/443 виявлено не було.
Цього ж дня, 27.11.2013року, о 14 годині 47 хвилин електропоїзд ЕР-9п №442/443 (6 вагонів) в оновленому складі локомотивної бригади локомотивного депо Куп`янськ машиніста ОСОБА_5 та помічника машиніста ОСОБА_7 відправився за графіком приміського електропоїзда №483 локомотив ЕР-9п № 442/443, сполученням «Куп`янськ - Вузловий - Святогірськ».
При слідуванні, на дільниці 52 км перегону ст. Радьковські Піски - ст. Рубці «Південної залізниці», помічник машиніста ОСОБА_7 після отримання дозволу машиніста ОСОБА_5 , відповідно до Наказу начальника Моторвагонного депо Люботин ОСОБА_8 №262 від 28.02.2013 року «Про періодичність контролю за роботою машин, механізмів та агрегатів електропоїздів, дизель-поїздів на шляху прямування поїзда», відправився оглядати електропоїзд. О 16 годині 04 хвилини, за відсутності помічника в головній кабіні, машиніст
ОСОБА_5 , згідно розкладу руху, зупинив електропоїзд №6483 локомотив ЕР-9п №442/443 на зупиночній платформі «Овощна» в с. Лозове Краснолиманського району Донецької області. З причин відсутності в головній кабіні помічника машиніста, у відповідності з вимогами «Інструкції по обслуговуванню електропоїздів локомотивною бригадою в моторвагонному депо Люботин», контроль висадки-посадки здійснював машиніст електропоїзда ОСОБА_5 по сигнальній лампі зачинення автоматичних дверей та у дзеркало зворотного виду, знаючи при цьому, що згідно п.3.19.1 «Інструкції локомотивної бригади» він повинен забезпечити безпеку руху на основі ретельного виконання вимог ПТЕ, чинних нормативних актів, та усвідомлюючи про те, що згідно розділу 2 п.1 «Інструкції по обслуговуванню електропоїздів локомотивною бригадою в моторвагонному депо Люботин», він безпосередньо відповідає за закриття дверей по сигнальних лампах на пульті управління та у дзеркало зворотного виду, однак неналежним чином віднісся до виконання свої службових обов`язків, грубо порушуючи розділ 2 п.1 вказаної інструкції, машиніст ОСОБА_5 проявляючи злочинну недбалість, створив небезпеку для життя пасажирів.
Так, під час стоянки електропоїзду при здійснення висадки-посадки пасажирів на зупинній платформі «Овощна» з другого тамбура другого вагону з голови потяга, з правої сторони по ходу руху, здійснював висадку гр. ОСОБА_9 , який під час висадки був затиснутий дверима за верхній одяг ззовні потяга. ОСОБА_5 , діючи всупереч п.1 «Інструкції по обслуговуванню електропоїздів локомотивною бригадою в моторвагонному депо Люботин», не переконавшись, що небезпеки для пасажирів не має, не помітивши в дзеркало зворотного виду ОСОБА_9 , який був затиснутий автоматичними дверима електропоїзда, хоча повинен був в цьому переконатися, відправився із зупиночної платформи та під час здійснення руху електропоїзду протягнув ОСОБА_9 по всій довжині зупиночної платформи «Овощна» і далі на відстань близько 700 м по ходу руху поїзда. В наслідок чого, потерпілому ОСОБА_9 було спричинено важку поєднану черепно-мозкову, торокальну та скелетну травму у вигляді: гострої закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеню з наявністю лінійного перелому тім`яної і скроневої кісток зліва та забитої рани в тім`яній ділянці зліва; закритої травми грудної клітини з наявністю переломів 5-7 правих ребер по середній пахвовій лінії; скелетної травми у вигляді розтрощення ділянок гомілковостопних суглобів і стоп з травматичною ампутацією обох п`яткових кісток та наявністю множинних розповсюджених саден і рвано-забитих ран на тулубі, верхніх і нижніх кінцівках; яка носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні ЦРЛ м. Лиман Донецької області ОСОБА_9 помер. Причиною смерті стала важка поєднана черепно-мозкова, торокальна та скелетна травма, перебіг посттравматичного періоду котрої супроводжувався розвитком гнійно-септичних ускладнень, які привели до важкої загальної інтоксикації організму з синдромом поліорганної недостатності.
кабіні під час здійснення посадки-висадки пасажирів на зупиночні платформі «Овощна». З технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням наслідків досліджуваної події нещасного випадку перебуває недотримання машиністом електропоїзду ОСОБА_5 вимог ст.14 Закону України «Про охорону праці», положень «Інструкції по обслуговуванню електропоїздів локомотивною бригадою в моторвагонному депо Люботин» та п. 6 Наказу начальника ВП «Моторвагонне депо Люботин» ДП «Південна залізниця» №262 від 28.02.2013року в частині необхідності дбати про здоров`я та безпеку оточуючих людей, за відсутності помічника машиніста у головній кабіні електропоїзда, здійснювати контроль за посадкою-висадкою пасажирів у визначеному порядку та бути при цьому особливо пильним.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.276 КК України, - порушення працівником залізничного транспорту правил безпеки руху залізничного транспорту, що спричинило загибель людей.
09 грудня 2019 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони, а обвинувачений та його захисник з іншої сторони дійшли згоди:
Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності позицій.
Обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується дотримуватись вимог чинного законодавства України під час службової діяльності та не вчиняти будь-яких правопорушень.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні вини у вчиненні кримінального правопорушення, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 276 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.276 КК України, щиро розкаювався у вчиненому, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні також не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно з вимогами ст.12 КК України є тяжким злочином.
Узгоджена угодою міра покарання встановлена в межах санкції ст.276 ч.3 КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання. Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання де характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе
винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу та Кримінальному кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченої узгодженої сторонами міри покарання.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч.7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України та призначити покарання в вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_5 , звільнити від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо протягом встановленого судом строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1