печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
11.12.2019 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної власності належить ОСОБА_5 (розмір частки 3/5) та ОСОБА_6 (розмір частки 2/5).

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004765 від 30.10.2019 року за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2019 року до Печерського УП ГУНП в м. Києві надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи її квартирою АДРЕСА_1 , яку вона придбала в 2014 році за грошові кошти 360 000 доларів США.

В ході досудового розслідування було отримано матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_7 від 24.10.2019 з приводу можливих неправомірних дій невідомих осіб стосовно квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Під час перевірки вказаного звернення було встановлено, що 24.10.2019 слідчо-оперативною групою Печерського УП ГУНП в м. Києві було проведено огляд місця події за вказаною адресою, під час якого зафіксовано, що особи, які відрекомендувались як ОСОБА_8 та ОСОБА_5 проникли до приміщення квартири АДРЕСА_1 де проживала ОСОБА_7 та змінили на дверях вхідні замки, і не дали останній забрати з квартири свої особисті речі, що фактично виселили її та заволоділи ОСОБА_7 особистими речами, які знаходяться в даній квартирі. Під час надання пояснень, ОСОБА_5 повідомив, що ніякі речі останній не віддасть.

Відповідно до листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 21.11.2019, ОСОБА_7 25.10.2019 року було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім цього, потерпілою ОСОБА_7 було надано клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження доказів, а саме опису майна загальною вартістю 1 086 400 (один мільйон вісімдесят шість тисяч чотириста) грн., яке залишилось в приміщенні квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

02.12.2019 року слідчим винесено постанову про визнання об`єкту нерухомості, квартиру АДРЕСА_1 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004765 від 30.10.2019 року.

З метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність в накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій вимоги вказаного клопотання підтримав, просив його задовольнити.

За клопотанням слідчого, що міститься в клопотанні про арешт майна, слідчим суддею володілець майна не викликався.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали, надані органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Постановою слідчого від 02.12.2019 року квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою збереження вказаних речових доказів, оскільки на даний час є підстави вважати, що квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним в ст. 98 КПК України, визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної власності належить ОСОБА_5 (розмір частки 3/5) та ОСОБА_6 (розмір частки 2/5) та заборонити особам, у володінні яких перебуває вищезазначене майно, відчужувати його та будь-яким чином розпоряджатися ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1