Справа № 629/761/19
Провадження № 1-кп/629/282/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002083 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Милівка, Близнюківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 13.11.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання у відповідності до ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 27.08.2009 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 13.02.2015 року по відбуттю строку покарання,
- 17.03.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 10.08.2018 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

24 листопада 2018 року, близько 01-20 години, ОСОБА_3 , знаходився поблизу клубу «Фері» на 5 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської області, де в той час знаходився раніше не знайомий йому ОСОБА_5 зі своєю дружиною ОСОБА_6 . Побачивши, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та конфліктує зі своєю дружиною, ОСОБА_3 підійшов до лавочки, біля якої перебував ОСОБА_5 , з яким у нього виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_5 , спричинивши фізичний біль, від якого останній впав та з руки випустив мобільний телефон марки «Lenovo A 1000». Побачивши мобільний телефон, у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, ОСОБА_3 , наніс один удар ногою в область обличчя ОСОБА_5 , спричинивши фізичний біль та відкрито викрав мобільний телефон марки «Lenovo A 1000», вартістю 550 гривень, спричинивши майнову шкоду потерпілому на вказану суму. Після скоєння злочину з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочину визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному ним злочині. Також пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 24 листопада 2018 року, він знаходився поблизу клубу «Фері» де побачив ОСОБА_5 зі своєю дружиною ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та конфліктував зі своєю дружиною. Він підійшов до них та в ході конфлікту наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_5 , від якого останній впав та з його руки випав мобільний телефон. Після чого, він наніс один удар ногою в область обличчя ОСОБА_5 та відкрито викрав мобільний телефон. Після вчинення злочину з місця скоєння зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_3 взяв участь у підготовці досудової доповіді, надав працівникам пробації всю необхідну інформацію.

Оцінка виявила високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є високим. Загальний рівень ризику для суспільства є високим. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, то з метою виправлення та запобігання вчинення повторного правопорушення в майбутньому доцільним покладання на правопорушника обов`язків передбачених п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_8 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та піддати його покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)», взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 травня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 0005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/345СЕ-19 від 07.02.2019 року в розмірі 572 гривні 00 копійок.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Lenovo A 1000», який належить потерпілому ОСОБА_5 та переданий йому на відповідальне зберігання під розписку залишити останньому;

- диск з відеозаписом з камери спостереження за адресою: АДРЕСА_3 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 0002083 від 26.11.2018 року, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1