КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/2258/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала

Іменем України

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року у кримінальному провадженні №0001348 щодо ОСОБА_8 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В с т а н о в и л а :

Ухвалою підготовчого судового засідання Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001348 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначає, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 вчинив злочин, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та описано обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, однак при формулюванні обвинувачення, слідчим не вказано, який саме особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, незаконно придбав ОСОБА_8 , при цьому встановлення предмету злочину (а саме: наркотичного засобу) є обов`язковим для вирішення питання про наявність у діях особи цього складу злочину.
Суд першої інстанції вказує на те, що ч. 1 ст. 309 КК України є нормою із бланкетною диспозицією, у зв`язку із чим, встановлення предмету злочину (наркотичного засобу) є обов`язковим для вирішення питання про наявність у діях особи цього складу злочину. З`ясування даного питання має істотне значення для висновку про те, що діяння, яке поставлено особі у вину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, однак, вказане питання не вирішено у складеному старшим слідчим та затвердженим прокурором обвинувальному акті, що указує на відсутність належним чином сформульованого обвинувачення і порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист.

Також суд першої інстанції вказує на те, що саме неконкретність обвинувачення стала підставою для скасування раніше винесеного вироку у цій справі ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року.

На вказану ухвалу суду першої інстанції прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасуватиухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001348 від 24.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 повернуто прокурору Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури для усунення недоліків та повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

За доводами апелянта, ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Прокурор стверджує, що посилання суду на неконкретне формулювання обвинувачення у викладенні фабули за ч. 2 ст. 291 КК України є необґрунтованим, оскільки у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення було викладено усі відомості, які прокурор вважає встановленими.
На думку апелянта, в оскаржуваній ухвалі суду має місце суб`єктивна оцінка форми обвинувального акту, що не передбачено кримінальним процесуальним законом та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, тобто порушень ст. 291 КПК України не вбачається.
Прокурор стверджує, що в обвинувальному акті викладенні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України є помилковим.
Окрім цього, апелянт зазначає, що 09 квітня 2019 року у даному кримінальному провадженні колегією суддів Київського Апеляційного суду винесено ухвалу, якою скасовано вирок Обухівського районного суду Київської області від 31.01.2019 стосовно ОСОБА_8 та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду в іншому складі суду. Під час судового розгляду у суді першої інстанції ставилося на обговорення питання щодо можливості призначення підготовчого судового засідання, прокурор вважав за необхідним призначити судовий розгляд справи по суті та зобов`язувався усунути недоліки, які містяться у обвинувальному акті, з зазначенням вищевказаної наркотичної речовини. Обвинувачений погодився з думкою прокурора без повернення обвинувального акту прокурору, однак, судом не враховано думку сторін судового процесу та постановлено ухвалу щодо повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні прокурору.
Апелянт вказує на те, що згідно ухвали суду апеляційної інстанції ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних речовин. Поряд з цим, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, суд не вказав, який саме особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, незаконно придбав обвинувачений.
Окрім цього прокурор зазначає, що на стадії досудового розслідування проведена судова експертиза № 19/7- 02/1023 від 31.10.2016, згідно висновку якої, кристалоподібна речовина білого кольору, яка вилучена у ОСОБА_8 є наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Разом з тим, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту, вказана речовина зазначена.
Апелянт вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України - висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України - вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному КПК України, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Також, відповідно до вимог ч. 2 ст. 347 КПК України стадія судового розгляду - починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту, якщо учасники судового провадження не заявили клопотання про оголошення обвинувального акту в повному обсязі, а відтак, на думку прокурора, можна зробити висновок про те, що стадія судового розгляду не передбачає проведення підготовчого судового засідання відповідно до вимог ст. 314 КПК України, а відповідно на стадії судового розгляду, не передбачено повернення обвинувального акту прокурору, оскільки дане питання вирішується в порядку ст. 314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право із стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким закінчується досудове розслідування.
Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, при цьому обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У своїй постанові від 24.11.2016 р. ( справа № 5-328 к/С-16) Верховний Суд України звернув увагу на те, що важливим є виклад в обвинувальному акті саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення в суді та реалізації права на захист.
З обвинувального акту, що надійшов на розгляд до Обухівського районного суду Київської області щодо ОСОБА_8 вбачається, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення, при описі обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, слідчим не вказано який саме особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено, незаконно придбав ОСОБА_8 . Такий виклад фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення не відображає усієї сукупності фактичних даних, що характеризують обставини того діяння, обвинувачення в якому за ч.1 ст. 309 КК України висунуто ОСОБА_8 .
А тому, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та відповідного формулювання обвинувачення, в зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є безпідставними.
Що стосується доводів прокурора з приводу того, що 09 квітня 2019 року у даному кримінальному провадженні колегією суддів Київського Апеляційного суду винесено ухвалу, якою скасовано вирок Обухівського районного суду Київської області від 31.01.2019 стосовно ОСОБА_8 та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду в іншому складі суду, а тому суд не міг повертатись до стадії підготовчого судового засідання, то слід вказати, що такі доводи є необґрунтованими, та узгоджуються з вимогами закону. Перш за все, слід відмітити, що скасовуючи вирок Обухівського районного суду Київської області від 31.01.2019 стосовно ОСОБА_8 , колегією суддів було прийнято рішення не про призначення нового судового розгляду, а про призначення нового розгляду в суді першої інстанції. При цьому, відповідно до вимог ст. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду. В свою чергу, розділ IVКримінального процесуального Кодексу регулює питання проведення судового провадження у першій інстанції, і розпочинається він глави 27 «Підготовче провадження», стаття 314 якої і висуває вимоги щодо проведення підготовчого судового засідання. А тому, і в цій частині доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора, які зводяться до безпідставності повернення обвинувального акта прокурору, є необґрунтованими, а висновки суду щодо наявних в обвинувальному акті недоліків, зважаючи на його зміст, є правильними, в зв`язку з чим, ухвала суду є законною, обґрунтованою та мотивованою, а тому, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року, якоюобвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001348 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4