Справа № 182/6073/19
Провадження № 1-кс/0182/3466/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019 № 0002225 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе Дніпропетровської обл., громадянина України, не працює, не одружений, із середньою освітою, навчається в ДПТНЗ «ПОКРОВСЬКИЙ ЦППРК» на 2 курсі, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7 ,
представника служби у справах
дітей Нікопольської міськради ОСОБА_8 ,
представника СП ВП ОСОБА_9
психолога ОСОБА_10 , -
в с т а н о в и в :
18.10.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019 № 0002225 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 разом з невстановленими досудовим розслідування особами, за попередньою змовою між собою, групою осіб, здійснили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 за наступних обставин.
28.08.2019 приблизно о 00:25 год. ОСОБА_5 разом із двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, неподалік будинку № 5 по вул. Першотравневій в м. Нікополь, Дніпропетровської області, побачили потерпілого ОСОБА_11 , який йшов їм на зустріч та в цей час у них виник злочинний умисел, направлений на розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь приготованого предмету схожого на пістолет, повинен зупинити потерпілого.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 із двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, повернули в бік слідування потерпілого ОСОБА_11 , та почали наздоганяти останнього. ОСОБА_11 помітивши, що його переслідують невідомі особи, почав тікати. ОСОБА_11 вибіг на середину проїжджої частини вул. Першотравневої в м. Нікополь Дніпропетровської області та через те, що з його кишені випав мобільний телефон «Wilеyfox Swift 2 Plus» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , зупинився, щоб підняти телефон з землі. В цей час ОСОБА_5 дістав предмет схожий на пістолет, та, погрожуючи спричиненням насильства, яке небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, змусив потерпілого ОСОБА_12 зупинитися.
Після чого ОСОБА_5 підняв з асфальту, тобто заволодів мобільним телефоном «Wilеyfox Swift 2 Plus» імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 296 від 06.09.2019 р. станом на 28.08.2019 складає 2600 грн. Невстановлені в ході досудового розслідування особи повністю підтримували злочинні дії ОСОБА_5 та після вчинення розбійного нападу з місця вчинення злочину втекли, майном розпорядились на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
28.09.2019 заочно через захисника та законного представника ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
30.09.2019 він був оголошений у розшук, оскільки його місцезнаходження не було встановлене.
18.10.2019 слідчим суддею надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
23.10.2019 . 08.40 год. він був затриманий.
В клопотанні зазначено, що, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; у його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів, у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілого, свідків. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків. Крім того, у його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів, та осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Проти клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_2 . Не заперечував того факту, що дійсно забрав належний потерпілому мобільний телефон та направляв на потерпілого металевий іграшковий пістолет, який, можливо, потерпілий вважав справжнім. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, будь-якого наміру здійснювати тиск на потерпілого, свідків, він не має. Ту обставину, що він перебував у розшуку, пояснив тим, що після вчинення злочину його побили невідомі особи, зламали йому руку. З метою лікування батьки відвезли його в м. Генічеськ, де звідки він повернувся 22.10.2019. Про те, що його розшукували працівники поліції, батько йому говорив. У тому, що він вчинив він щиро кається, більше такого не повториться, бо він зробив належні висновки.
Законний представник н/л підозрюваного його батько ОСОБА_7 пояснив, що син після розлучення проживав то з матір`ю, то з ним. Ще раніше вони з колишньою дружиною домовлялися, щоб відправити сина на лікування в м. Генічеськ. Після того, як вони відправили сина, працівники поліції сказали, що сина розшукують у зв`язку з вчиненням злочину. Просить не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Він та його цивільна дружина ОСОБА_13 згодні, щоб син перебував під домашнім арештом у будинку, який належить цивільній дружині по АДРЕСА_2 . Він зобов`язується контролювати поведінку сина та забезпечить його явку за викликами до слідчого, прокурора, суду.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечував. Вказав на те, що слідчий та прокурор не назвали підстав, які б свідчили про ризики невиконання його підзахисним процесуальних обов`язків. Доказів того, що він може переховуватись від слідства немає, як і доказів можливості тиску та впливу на потерпілого та свідків. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу, тим більше для неповнолітнього. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки батьків, які в змозі контролювати його поведінку. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради - педагог ОСОБА_8 пояснила, що вона була присутньою під час затримання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , при цьому порушень його прав допущено не було. Поспілкувавшись з підозрюваним, вона вважає, що причиною вчинення ним злочинів стала недостатня увага до нього зі сторони батьків, недостатній контроль за його поведінкою, відсутність у оточенні позитивних лідерів, а, навпаки, втягнення його у вчинення злочинів особами, які були раніше судимі.
Психолог ОСОБА_10 також підтвердила факт відсутності тиску на підозрюваного при його затриманні, під час судового розгляду. Також можливою причиною вчинення неповнолітнім злочину вважає втягнення його іншими особами.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, законного представника неповнолітнього підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 28 вересня 2019 року ОСОБА_5 заочно через захисника та законного представника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколами допиту потерпілого, свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 . При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 10-ти років з конфіскацією майна, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Також, слідчий суддя враховує ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 не з`являвся за викликом до слідчого у зв`язку з чим, постановою слідчого від 30.09.2019 його було оголошено у розшук та ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 18.10.2019 надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе залишити місце свого проживання. Також у клопотанні обґрунтовано зазначено, що є ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків /п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК/ з метою зміни ними показів.
Разом з тим, слідчий суддя не погоджується з наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для їх запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, згідно ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Також, відповідно до ст. 17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985 неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу, ст.. 19 Правил, що поміщення неповнолітніх в будь-яку виправну установу завжди повинно бути крайньою мірою.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його неповнолітній вік, наявність у нього міцних соціальних зв`язків матері, батька, наявність постійного місця проживання, відсутності судимостей та те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, а також ту обставину, що він є студентом 2 курсу ДПТНЗ «ПОКРОВСЬКИЙ ЦППРК».
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб. Доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаних ризиків є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення-злочину, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Те, що неповнолітній підозрюваний перебував в м. Генічеськ, хоча від батька він дізнався про те, що його розшукують органи поліції, само по собі не може слугувати виправданням застосування щодо неповнолітнього виняткового запобіжного заходу, оскільки, на думку слідчого судді, ця його поведінка, здебільшого, пояснюються неналежним реагуванням на ситуацію, що склалася, зі сторони його батьків, оскільки вони відвезли підозрюваного в м. Генічеськ та забрали звідти.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього. Хоча неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 не зареєстрований за своїм місцем фактичного проживання по АДРЕСА_2 , але встановлено, що у вказаному домоволодінні мешкає його законний представник - батько, ОСОБА_7 зі своєю цивільною дружиною. ОСОБА_7 у судовому засіданні надав згоду на проживання сина за вищевказаною адресою та підтвердив, що його цивільна дружина ОСОБА_13 надала згоду на проживання його сина у належному їй будинку.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 492 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019 № 0002225 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , крім часу необхідного для навчання в ДПТНЗ «ПОКРОВСЬКИЙ ЦППРК» згідно затвердженого розкладу, без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Покров, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл..
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 21.12.2019 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1