Справа №443/1635/18
Провадження №1-кп/443/11/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000496 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації у АДРЕСА_2 , громадянки України,із неповною середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, має на утриманні малолітню дитину, згідно ст. 89 КК України не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 25 червня 2018 року о 22.00 год., знаходячись у літній кухні, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із своїм дядьком ОСОБА_5 , який виник на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, умисно нанесла два удари сокирою по лівому плечі та по руці ОСОБА_5 , спричинивши закритий перелом верхньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, який за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме вчинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, чим вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 винуватою себе визнала повністю та показала, що 25 червня 2018 року о 22.00 год. вона, її мати - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи за столом у літній кухні, що за адресою: АДРЕСА_1 та вечеряли. Між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 виник конфлікт з приводу будинкової книги, яку потерпілий не хотів дати її матері, яка доводиться його сестрою і вони всі зареєстровані за даною адресою. Вона, ОСОБА_12 , заступилася за свою матір і ОСОБА_8 її відштовхнув. Тоді вона, ОСОБА_12 , взяла сокиру в руки, яка знаходилася в куті біля дверей, і нею нанесла два удари по лівій руці. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілого та суворо її не карати.

Крім визнання ОСОБА_3 своєї вини її винуватість у умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, підтверджена такими доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 25 червня 2018 року о 22.00 год. вони сиділи за столом у літній кухні, що за адресою: АДРЕСА_1 та вечеряли. Він, Кривий, та ОСОБА_7 голосно між собою спілкувались, так як добре не чують. ОСОБА_3 схопила сокиру, яка знаходилася в куті біля дверей, і нею нанесла йому два удари по лівій руці. Тоді, він, Кривий, схопив ОСОБА_3 за волосся і вони вдвох впали на подвір`я. На другий день поїхав у лікарню, де йому наклали гіпс. У правоохоронні органи зразу ж не звертався. Стверджує, що перелом руки отримав від удару сокирою, який нанесла йому племінниця ОСОБА_3 ..

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка є співжителькою потерпілого про те, що 25 червня 2018 року о 22.00 год. вони сиділи за столом у літній кухні, що за адресою: АДРЕСА_1 та вечеряли. ОСОБА_3 схопила сокиру, яка знаходилася в куті біля дверей, і нею нанесла йому два удари по лівій руці.
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_14 пояснив, що висновок він надав на підставі медичної документації та огляду потерпілого ОСОБА_5 , рука якого була у гіпсі.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого відомо, що кримінальне провадження розпочато 15 липня 2018 року на підставі заяви потерпілого ОСОБА_5 , про те, що 25 червня 2018 року біля 22.00 год. перебуваючи в будинку у с. Букавина, Жидачівського району, ОСОБА_3 сокирою нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 (арк. справи 81).

Письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення від 14 липня 2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУПН у Львівській області з заявою про заподіяння ОСОБА_3 йому тілесних ушкоджень (арк. справи 82).

Довідкою із Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУПН у Львівській області про те, що 25.06.2018 на лінію 102 повідомлень про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 до них не надходило (арк. справи 80).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2019 року з фототаблицею до нього, проведеного з участю підозрюваної ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 в присутності понятих, під час якого ОСОБА_3 розказала та показала на місці події про обставини вчинення нею даного злочину (арк. справи 98-102).

Висновком судово-медичної експертизи № 106/2018 від 30 липня 2018 року, з якого відомо, що в ОСОБА_5 є закритий перелом верхньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, який утворився від дії тупого предмету та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявне тілесне ушкодження у ОСОБА_5 могло утворитись в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення) немає (арк. справи 85-86).

Протоколом огляду предметів від 8 серпня 2018 року, з якого вбачається, що проведено огляд металевої сокири із дерев`яною ручкою (арк. справи 88-89).

Постановою про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 8 серпня 2018 року про те, що металеву сокиру із дерев`яною ручкою визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (арк. справи 90).

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Стороною захисту не надано доказів, про те, що обвинувачена ОСОБА_3 нанесла удари сокирою потерпілому з метою самозахисту, а тільки грунтується на показаннях самої обвинуваченої, які дані з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності дозволяє суду дійти висновку, що ОСОБА_3 умисно, наносячи удари сокирою по лівому плечі та лівій руці, усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала наслідки, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинила злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та в лікаря нарколога не перебуває, сама виховує дитину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КК України не судима.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує її покарання щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації вбачається, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та становить середню небезпеку для суспільства (арк. справи 38-41).
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яке є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і відсутні підстави для застосування ст.69 КК України.

Так як ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, та ураховуючи обставини вчинення злочину, особу обвинувачену, яка згідно ст. 89 КК Українине судима, у вчиненому щиро розкаюється, на утриманні має малолітню дитину, яку виховує сама, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім, та, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.
Згідно ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вирішив, керуючись ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався і під час судового розгляду такі клопотання не заявлялися, а тому відсутні підстави для її обрання в силу ст. 331 КПК України.

Керуючись, ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 у визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Установити ОСОБА_3 іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази: металеву сокиру із дерев`яною ручкою, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, - повернути власнику ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1