Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/590/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000748 від 03 березня 2015 року стосовно ОСОБА_9 за п.2 ч.2 ст. 115 КК України за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2019 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Черкаси, громадянку України, з вищою освітою, головного бухгалтера компанії «Дім обліку», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за п.2 ч.2 ст.115 КК України та виправдано, у зв`язку з недоведеністю вчинення нею даного кримінального правопорушення.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно обвинувального акут, за версією слідства ОСОБА_9 вчинила умисне вбивство свого малолітнього сина ОСОБА_12 , 2008 року народження при слідуючих обставинах.

Так, 03 березня 2015 року приблизно з 11.00 год. до 16.15 год. ОСОБА_9 у своїй квартирі АДРЕСА_2 , умисно, з неприязні, з метою позбавлення життя свого малолітнього сина ОСОБА_12 , спочатку нанесла йому невстановленим слідством предметом один удар в область голови, після чого стискаючи руками органи дихання задушила його.
Після цього, ОСОБА_9 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вбивства сина, змінила слідову картину, створивши штучним шляхом докази своєї непричетності, зокрема порушила звичайну обстановку у квартирі, розкидавши побутові речі, завдала собі тілесних ушкоджень та зв`язала руки і ноги, а в подальшому надала слідчим органам заздалегідь недостовірну інформацію про розбійний напад та обставини загибелі сина.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 03-01/184 від 14 березня 2015 року, в результаті протиправних дій ОСОБА_9 - малолітньому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в м`які тканини шиї в ділянці лівої пластинки щитоподібного хряща та лівого великого ріжка під`язикової кістки, крововиливу в м`які тканини шиї справа з переходом на нижню частину правої піднижньо щелепної слинної залози, крововиливу в товщу язика, що супроводжувались явищами механічної асфіксії, які, виникли безпосередньо перед настанням смерті від дії тупих предметів (предмету) та які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя; крововиливу в м`які тканини в ділянці правого тім`яного горба, які виникли безпосередньо перед настанням смерті від дії тупих предметів (предмету) та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, експерт вказав, що причиною смерті малолітнього ОСОБА_12 є механічна асфіксія внаслідок стискання шиї.
У зв`язку з недопустимістю цілого рядку ряду представлених стороною обвинувачення доказів та відсутністю в матеріалах кримінального провадження інших належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_9 у пред`явленому їй обвинуваченні, суд першої інстанції, з посиланням на показання самої ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 , а також ст. 62 Конституцію України, правові позиції Верховного Суду, дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_9 в умисному вбивстві свого малолітнього сина.

У апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 просить скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам цієї справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_9 визнати винуватою та призначити за п.2 ч.2 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що не заважаючи на наявність у справі достатніх, належних та допустимих доказів, суд не дав їм належну та об`єктивну оцінку, дійшов передчасного та необгрунтованого висновку про їх недопустимість і, як наслідок недоведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 в умисному вбивстві свого малолітнього сина.
Крім того, прокурор вказує про те, що судом безпідставно надано перевагу та покладено в основу виправдувального вироку неправдиві показання обвинуваченої ОСОБА_9 , які суперечать та спростовуються іншими доказами у даному кримінальному провадженні, у тому числі висновками експертів.

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які повністю підтримали апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_9 , її захисників - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також потерпілого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора просили виправдувальний вирок місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи виправданою зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Проте, ці вимоги закону, під час розгляду даного кримінального провадження, судом не виконані.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2016 року (головуючий суддя ОСОБА_13 , судді ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ) дії ОСОБА_9 перекваліфіковані з п.2 ч.2 ст. 115 на ч.1 ст. 119 КК України, як вбивство з необережності (під час гри в лошадки) та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

За результатами розгляду апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_9 її захисників та прокурора, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 серпня 2017 року, вказаний вирок місцевого суду скасовано, з направленням справи на новий судовий розгляду.

Підставою для скасування вироку, стали невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, неповнота та необ`єктивність суду в оцінці наявних у справі письмових доказів, в їх сукупності та взаємозв`язку з іншими, а також невмотивованість висновків суду щодо перекваліфікації дій ОСОБА_9 з умисного на вбивство через необережність.

У своїй ухвалі, колегія суддів апеляційного суду чітко вказала, що для правильного вирішення цієї справи необхідно дослідити та дати об`єктивну, комплексну, оцінку цілому ряду доказів, які покладені в основу обвинувачення ОСОБА_9 на предмет його доведеності та обґрунтованості.

Не зважаючи на те, що згідно ч.3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, суд по суті проігнорував висновки апеляційного суду, у тому, числі щодо перевірки показань потерпілого ОСОБА_8 про тиск та застосування недозволених методів досудового слідства, не дав належної та об`єктивної оцінки зібраним в справі доказам, в їх сукупності та взаємозв`язку, усієї з усієї доказової бази, абсолютно вибірково, по надуманим мотивам, визнав одні докази недопустимими, інші такими, що не вказують на причетність ОСОБА_9 до умисного вбивства сина, а інші такими, що взагалі спростовують версію прокурора.

При цьому показання обвинуваченої ОСОБА_9 щодо розбійного нападу, невідомих осіб, суд визнав правдивими, у вироку показання чисельних свідків ( ОСОБА_16 та ін..) об`єднав в одному абзаці, вказавши, що вони не мають ніякого доказового значення.

Колегія суддів вважає, що ухвалюючи за результатами розгляду даного кримінального провадження вирок, суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст. 370 КПК України, так як допустив явну невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, не дав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, що стало наслідком його не законності, не обґрунтованості та не вмотивованості, а також порушив вимоги ст. 374 КПК України щодо вимог до змісту вироку.

Виходячи із передбачених ст. ст. 7, 9 ч.6 КПК України загальних засад кримінального провадження, положень ст. 409, 411, 412, 415 КПК України, з метою забезпечення права сторін провадження на справедливий судовий розгляд та на оскарження процесуальних рішень, дотримання принципу змагальності сторін та свободи подання ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалений Придніпровським районним судом м. Черкаси виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_9 підлягає безумовному скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги і зобов`язаний повторно дослідити лише ті обставини, які досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Встановлена колегією суддів неповнота судового розгляду є системною, що свідчіть про однобічність розгляду судом першої інстанції даного кримінального провадження.

Вказані порушення закону, а отже і подальшу оцінку доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, не можливо усунути під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження, навіть шляхом проведення повного дослідження всіх доказів по справі, оскільки у такому разі буде порушено принцип інстанційності судової системи та право учасників кримінального провадження на оскарження процесуальних рішень ( ст.24 КПК України).

Крім того, на стадії апеляційного розгляду встановлено, що судове засідання, яке відбулось 11 жовтня 2017 року на технічному носії інформації не зафіксовано, звукозапис перебігу судового розгляду - відсутній, перевірити показання обвинуваченої ОСОБА_9 , які викладені у вироку - неможливо, що підтверджується відповідним актом.

Таким чином, наведені істотні порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 415 КПК України є підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

У зв`язку із скасуванням вироку суду із-за істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, та відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, якими встановлено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, колегія суддів в обговорення вини і кваліфікації дій ОСОБА_9 не входить.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, суду першої інстанції слід всебічно, повно та неупереджено розглянути його та дослідити доводи апеляційної скарги прокурора, під час ухвалення вироку не допустити виявлені недоліки та ухвалити вмотивоване, законне і справедливе судове рішення, надавши оцінку всім доказам, дослідженим під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 - 412, 415, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкас від 18 лютого 2019 року в кримінальному провадженні № 0000748 від 03 березня 2015 року стосовно ОСОБА_9 за п.2 ч.2 ст. 115 КК України - скасувати та призначити новий судовий розгляд в Придніпровському районному суді м. Черкаси в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4