Справа № 463/8503/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/928/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 04.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000412 від 20.02.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

з участю скаржника ОСОБА_6 ,

встановила:
ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 04.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000412 від 20.02.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

В мотивах постановленої ухвали слідчий суддя покликається на те, що слідчий, виходячи із обставин кримінального провадження і свого внутрішнього переконання, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, в повній мірі дослідив та проаналізував зібрані у встановленому кримінально-процесуальному порядку докази та дійшов до вірного висновку про закриття кримінального провадження.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вимагає ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 28.11.2018 року на нього напали двоє військових у приміщенні Львівського апеляційного суду. Зазначене вважає продовженням переслідування його організованим злочинним угрупованням, які 11.11.2016 року вчинили умисне вбивство його сина. Це організоване злочинне угруповання, на його думку, має вплив на органи досудового розслідування. Вказує, що слідчий ОСОБА_7 на його думку приховав злочини, передбачені ст. ст. 127, 170, 171, 182 КК України, про які він зазначив у своїй заяві від 28.11.2018 року. Слідчий не залучив його до кримінального провадження у якості потерпілого. Крім того, чинив на нього психологічний тиск, чим принизив його. Вважає, що слідчий входить до складу організованого злочинного угруповання, яке вчинили умисне вбивство його сина. Зазначене підтверджується постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 13.06.2019 року. Звертає увагу на тому, що вказана постанова про закриття кримінального провадження скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.09.2019 року. Покликається на те, що попри вказівки слідчого судді слідчий вніс відомості до ЄРДР лише за ч. 1 ст. 129 КК України. Крім того, він провів допит лише солдат ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і не провів допит інших свідків. Слідчий також не витребував у Львівського апеляційного суду відеозапис події з камер спостереження, а також документів щодо законності перебування військових у суді такі як: статут Національної гвардії, договір про охорону, посадові обов`язки і повноваження солдатів. Допит солдатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є фіктивним з відсутністю наміру з`ясувати обставини вчиненого ними злочину вимагання персональних даних, перешкоджання журналістській діяльності, незаконне затримання та фізична розправа над ним. Злочинна діяльність слідчого ОСОБА_7 суперечить суспільній моралі. Вказує на незаконність, необґрунтованість, невмотивованість, завідому неправосудність оскаржуваної ухвали, вважає її постановленою в спосіб не передбачений чинним законодавством України, з огляду на довготривалий розгляд його скарги. Зазначає, що слідчий суддя своєю ухвалою сприяє у приховуванні злочинів, передбачених ст. 127, 170, 171, 182 КК України. Постановлення незаконної ухвали з підстави відсутності у матеріалах кримінального провадження клопотання ОСОБА_6 №5 від 01.10.2019 року є безпідставним, оскільки він мав вказане клопотання при собі під час судового розгляду, проте слідчий суддя не вимагав його у нього. Слідчий суддя не дослідив порушення прав ОСОБА_6 гарантовані Конституцією України, Конвенцією про захист прав та основоположних свобод від 1950 року, Загальної декларації ООН з прав людини від 1986 року та Віденської конвенції від 1989 року.

Прокурор на розгляд апеляційної скарги не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Апелянт не заперечує проти розгляду його апеляційної скарги у відсутності прокурора, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити такий розгляд без участі прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та кримінального провадження, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Колегією суддів встановлено, що 20.02.2019 року на виконання ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_6 від 28.11.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Постановою прокурора Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 від 22.02.2019 року визначено підслідність вказаного кримінального провадження за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, а в подальшому передано для розслідування слідчому Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7

13 червня 2019 року постановою слідчого вказане кримінальне провадження закрито.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 вересня 2019 року зазначену вище постанову скасовано з підстав не залучення до провадження в статусі потерпілого заявника ОСОБА_6 , не проведення всіх необхідних слідчих дій окрім допиту свідків (працівників Національної гвардії України) та витребування матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, які на думку слідчого судді не мають відношення до розслідуваного кримінального провадження. Крім того, слідчий суддя вказує, що слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.

При аналізі зазначеної ухвали слідчого судді колегією суддів встановлено, що в ухвалі відсутня вказівка на проведення конкретних слідчих дій, які повинен здійснити слідчий після скасування постанови про закриття кримінальної справи.

Постановою від 4 жовтня 2019 року слідчим повторно закрито вказане кримінальне провадження.

Колегією суддів встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження від 04.10.2019 р. досліджено матеріали кримінального провадження якими встановлено, що 28.11.2018 р., між ОСОБА_6 та військовослужбовцями Національної гвардії України, які здійснюють охорону правопорядку у Львівському апеляційному суді виник конфлікт, щодо відмови ОСОБА_6 пред`явити документ що посвідчує особу, для можливості зайти в приміщення суду.

Під час досудового розслідування слідчим допитано безпосередніх учасників зазначеної події - військовослужбовців ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , отримано та оглянуто відеозаписи зазначених подій. Під час допиту в якості свідка, ОСОБА_13 відмовився від дачі показань у відповідності до ст. 63 Конституції України. Про можливих свідків події 28.11.2019 р. ОСОБА_6 не повідомив, а досудовим слідством таких не встановлено.

Предметом дослідження слідчого у даному кримінальному провадженні було встановлення наявності чи відсутності погрози вбивством ОСОБА_6 за реальних підстав побоювання здійснення цієї погрози з боку військових Національної гвардії України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що слідчий в повній мірі дослідив та проаналізував зібрані у встановленому кримінальним процесуальним законом докази та прийшов до вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та необхідність закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Твердження ОСОБА_6 про те, що слідчий безпідставно не вніс відомості до ЄРДР про вчинення військовими Національної гвардії України злочинів, передбачених ст. 127, 170, 171, 182 КК України, що є підставою для задоволення його скарги, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки ОСОБА_6 не оскаржував зазначених дій слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Не заслуговують на увагу покликання ОСОБА_6 про те, що слідчий не залучив його до кримінального провадження у якості потерпілого, оскільки постанову про відмову у визнанні потерпілим ним не оскаржувалась.

Покликання ОСОБА_6 у апеляційній скарзі на те, що військові Національної гвардії України наносили йому тілесні ушкодження є безпідставними та жодними доказами не підтверджується, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про його звернення до медичного закладу для проходження освідування.

Вимога ОСОБА_6 про необхідність витребування слідчим для повноти досудового розслідування кримінального провадження документів про законність перебування військових Національної гвардії України у приміщенні Львівського апеляційного суду для доведення наявності чи відсутності у їхніх діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, значення немає.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться лише до його незгоди з прийнятим рішенням слідчого та висловлення загальної думки щодо дій слідчого та слідчого судді, без конкретизації необхідності проведення будь-яких слідчих дій.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, колегією суддів не встановлено, а відтак ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження від 04.10.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4