Справа № 642/5292/19,
Провадження 1кп/642/743/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 0000120 від 21.05.2018 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, розведеного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, зокрема: останній раз 22.03.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 310 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнений 22.09.2015 року за відбуттям строку покарання,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , не будучи суб`єктом підприємницької діяльності, не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами, всупереч вимог п. 11 ст. 226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробам» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 15.06.2006 (зі змінами та доповненнями), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, з метою отримання неконтрольованого державою доходу шляхом незаконного здійснення роздрібної торгівлі незаконно виготовлених алкогольних напоїв, у період часу з травня 2018 року (точну дату та час слідством не встановлені) по 13 червня 2018 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливі мотиви, придбав незаконно виготовлені алкогольні напої, незаконно зберігав з метою збуту та збував вказані незаконно виготовлені алкогольні напої фізичним особам м. Харкова та Харківської області за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 в травні 2018 року (точну дату та час слідством не встановлені), знаходячись по вул. Полтавський шлях у м. Харкові, за попередньою домовленістю, з метою подальшого роздрібного збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та отримання неконтрольованого доходу, придбав у невстановлених у ході досудового розслідування осіб 1010 картонних коробок з полімерними пакетами з незаконно виготовленим алкогольним напоїм з запахом коньяку, об`ємом по 10 літрів кожний, які зберігав з метою подальшого збуту в приміщенні гаражу, що знаходився в його користуванні, розташованому навпроти житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв, упродовж травня липня 2018 року (точну дату у ході розслідування не встановлено), реалізував фізичним особам на території м. Харкова, вищевказані алкогольні напої (картонні коробки з пакетами коньяку об`ємом 10 літрів,) за ціною 350 грн., за один коробок коньяку. Так на початку червня 2018 року (точну дату та час слідством не встановлені) ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. П. Балбочана в. м. Харкові, незаконно збув ОСОБА_6 картонний коробок з незаконно виготовленим алкогольним напоєм коньяком, об`ємом 10 л., за що отримав від останнього гроші у сумі 350 грн.

13 червня 2018 року в ході проведення обшуку в приміщенні гаражу, розташованому навпроти житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: 997 картонних коробок з полімерними пакетами об`ємом по 10 літрів кожний, всередині яких знаходилась рідина з запахом коньяку, яка згідно з висновком експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 28-П від 02.08.2018 є спиртовмісною рідиною, виготовленою на основі етилового спирту водно-етанольною (спиртовою) сумішшю та не відповідає вимогам: ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України». Технічні умови» по: органолептичним показникам, міцності, відсутності фурфуролу.

Всупереч вищевказаних вимог Податкового кодексу України, Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 та постанови Кабінету Міністрів України № 833 від 15.06.2006, відповідно до яких заборонено ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізації на території України алкогольних напоїв, на яких відсутні законно отримані марки акцизного збору встановленого зразка, ОСОБА_4 у період часу з травня 2018 року (точну дату та час слідством не встановлені) по 13 червня 2018 року незаконно придбав з метою збуту, зберігав з цією метою, а також збував незаконно виготовлені алкогольні напої.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016), тобто незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

25 липня 2019 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратурою області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.204 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначеного злочину. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч.1 ст.204 КК України - у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодився з його кваліфікацією, щиро покаявся та підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.
Захисник підтримав думку прокурора та обвинуваченого і також просив затвердити угоду.
Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості на момент вчинення.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст.204 КК України.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, розведений, не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч.1 ст.204КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 25 липня 2019 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає узгоджені сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судового дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.7 «Дослідження спиртових сумішей» № 28 - П від 02.06.2019 року у розмірі 1859 грн. 00 коп.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратурою області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 25 липня 2019 року.
Кандибу ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судового дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.7 «Дослідження спиртових сумішей» № 28- П від 02.06.2019 року у розмірі 1859 грн. 00 коп.
Речові докази: 994 картонних коробок із целофановими пакетами об`ємом по 10 літрів кожний з рідиною коричневого кольору невідомого походження з запахом спирту, які згідно акту прийому передачі ТМЦ на відповідальне зберігання від 13.06.2018р. знаходяться в ТОВ «Свіфт-2016», після набрання вироком законної сили знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1