Ухвала

21 листопада 2019 року
м. Київ
провадження № 51-3035ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2019 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 08 жовтня 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), залишено без руху і встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвалу невідкладно було надіслано на адресу установи, в якій ОСОБА_4 перебуває під вартою, і вручена йому під підпис, згідно із наданою інформацією працівником ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35», 23 жовтня 2019 року.
13 листопада 2019 року (згідно штемпеля на конверті), тобто після закінчення встановленого для усунення недоліків строку, засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції.
Крім того, як видно зі змісту нової поданої касаційної скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, допущених недоліків ОСОБА_4 не усунув.
Зокрема, в ухвалі суду було вказано, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам пунктів 1, 4, 5 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі невірно зазначив найменування суду касаційної інстанції, не додав копію оскаржуваного рішення. Також Судом зверталася увага засудженого як на відсутність обґрунтування заявлених ним вимог, так і про не сформульовані ним вимоги до суду касаційної інстанції, з огляду на положення ст. 436 КПК.
У повторній касаційній скарзі ОСОБА_4 , проігнорувавши вимоги ст. 427 КПК, висловлює незгоду з наданою судами оцінкою доказам та заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження; не конкретизує яких саме істотних порушень допустився суд апеляційної інстанцій, розглядаючи кримінальне провадження щодо нього, та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухваленого щодо нього судового рішення.
Окрім цього, засуджений не зазначив дати отримання ним копії вироку суду апеляційної інстанції від 14 березня 2019 року та підтверджуючих даних про його отримання не додав.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, та переглядає судові рішення, згідно ст. 433 КПК, у межах касаційної скарги, тому відсутність правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Разом із тим Суд звертає увагу, що можливість реалізації засудженим свого права на звернення до касаційного суду не втрачено за умови подання ним нової касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 427 КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду м. Києва від 14 березня 2019 року щодо нього повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3