УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю особи, яка подала клопотання - адвоката ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000245,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що Слідчим відділом ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування, внесене в ЄРДР за № 0000245, за ознакамивчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 Кримінального кодексу України. При цьому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2019 р. в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, накаладено арешт на майно, тимчасово вилучене 19 квітня 2019 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: - автомобіль марки Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою його збереження у якості речового доказу. У той же час насьогодні вже проведено відповідні експертні дослідження з використанням арештованого транспортного засобу, а також встановлено непричетність особи, яка керувала автомобілем, ОСОБА_6 , до події ДТП та відсутність в її діях ознак кримінального правопорушення.
У зв*язку із викладеним, вважаючи накладення арешту таким, необхідність у якому насьогодні відпала, заявник в інтересах володільця майна, просить скасувати вказаний захід забезпечення кримінального провадження.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просив про його задоволення.

Слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 не заперечував проти скасування арешту на вказаний транспортний засіб, оскільки за наслідками проведених судових експертиз по даному провадженню встановлено непричетність водія арештованого автомобіля до вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна та слідчого, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З вищеназваною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, якою до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

У контексті клопотання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності суттєвого обмеження власника можливості реалізації ним усієї повноти, тобто усіх складових права власності.

Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження до яких, серед інших, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК), недоторканність права власності (ст. 16).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти це питання набуває у відношенні здійснення судового контролю за діяльністю сторони обвинувачення, представники якої наділені значними можливостями застосування заходів примусового характеру.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Встановлено, що Слідчим відділом ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування, внесене в ЄРДР за № 0000245, за ознакамивчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 Кримінального кодексу України.

При цьому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2019 р. в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, накаладено арешт на майно, тимчасово вилучене 19 квітня 2019 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: - автомобіль марки Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою його збереження у якості речового доказу.
У той же час в мажех кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000245, за ознакамивчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 Кримінального кодексу України, було прведено усі експертні дослідження, зокрема із використанням вказаного траснпортного засобу та зафіксованих на ньому слідів ДТП, що було підтверджено слідчим слідчому судді у судовому засіданні, що свідчить про фактичне усунення обставин, які слугували підставою для накладення арешту вказаного транспортного засобу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що у судовому засіданні представником власника арештованого майна було доведено відсутність підстав для подальшого арешту транспортного засобу, що також було підтверджено слідчим, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що насьогодні відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, належного ОСОБА_5 та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали подальший арешт її майна, а відтак наявні достатні підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 квітня 2019 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий судя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року (справа № 761/17338/19, провадження № 1-кс/761/12217/2019) у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000245, на майно, тимчасово вилучене 19 квітня 2019 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: - автомобіль марки Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1