Справа № 173/2182/19
Номер провадження1-кп/173/244/2019
В И Р О К
іменем України

18 листопада 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000706 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, без утриманців, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.09.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , 17 серпня 2019 року близько 19:00 години знаходячись в місті Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з багажнику автомобілю маки «ВАЗ 2112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який знаходився поблизу домоволодіння № 64 по вул. Саксаганській в м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та належить потерпілому ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до відчиненого багажника вказаного автомобіля, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою фізичної сили рук викрав з багажнику автомобіля поршневий автомобільний компресор марки «Ураган 90110» у чохлі чорного кольору, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судової товарознавчої експертизи матеріальний збиток на суму 438,00 гривень, у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах він 17 серпня 2019 року, викрав автомобільний компресор з відчиненого багажнику автомобілю маки, який знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , який потім продав. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, а остаточно призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання до відбуття, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.09.2019 року у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні поршневий автомобільний компресор марки «Ураган 90110» у чохлі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1