Справа №639/6325/19
Провадження №1-кс/639/3076/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 , 1982 року народження, в порядку ст. 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненої під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», -

ВСТАНОВИВ:
11.09.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 , в якому заявник з посиланням на вимоги ч.1 ст. 206 КПК України просить зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях не порушувати її право на своєчасне отримання відповідей у строк, передбачений Законом України «Про звернення громадян».

Дослідивши подану скаргу, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Так, частиною 1 статті 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч. 2 ст. 206 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.
Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Таким чином, підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно доставити ОСОБА_2 до слідчого судді відсутні, оскільки предметом скарги не є її незаконне тримання під вартою.
Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
В скарзі, яка надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова, не міститься посилань на застосування до ОСОБА_2 насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), а фактично оскаржуються дії та бездіяльність адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо здійснення в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України судового контролю за додержанням прав, на порушення яких посилається ОСОБА_2 у своєму клопотанні (скарзі).

Вимогами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Дослідивши зміст поданої скарги ув`язненої ОСОБА_2 слідчий суддя прийшов до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження за цією скаргою, як поданої всупереч вимогам ст. 206 КПК України та такій, що не підлягає вирішенню в порядку зазначеної статті.
Доводи скарги ОСОБА_2 від 08.09.2019 року фактично зводяться до порушення строків розгляду завідувачем медичної частини №27 звернень ув`язненої.
При цьому, слідчим суддею враховується, що згідно з ч.2 ст.537 КПК України, оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту13-1 частини першої цієї статті.
Відповідно до п.13-1 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.
Вимогами ч.9 ст.539 КПК України передбачено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, ув`язнена ОСОБА_2 не позбавлена можливості оскаржити рішення, дії чи бездіяльність завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях в порядку адміністративного судочинства, шляхом пред`явлення позовної заяви до місцевого суду,в межах територіальної юрисдикції якого розташовується установа попереднього ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.206, 309, 369 372, 537,539 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ув`язненої ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України щодо порушення прав ув`язненої під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Клопотання ув`язненої ОСОБА_2 від 08.09.2019 року - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1