Справа № 307/412/13-к
Провадження № 1-кс/307/36/13
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

04 лютого 2013 рокум. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В., при секретарі Плиска Ю.С., з участю прокурора Дьолог Я.В., заступника начальника СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області Панфілова П.Г. та захисника Дубчак Н.С., розглянувши клопотання заступника начальника СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, судимого 11 листопада 2008 року Тячівським районним судом за ч.1 ст.152 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області Панфілов П.Г. за погодженням з прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області Дьолог Я.В. звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 04 лютого 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_1 , 01 лютого 2013 року, у період часу з 18 по 21 години, в смт. Буштино по вул. Травневій, Тячівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в групі з ОСОБА_2 , в момент, коли потерпіла ОСОБА_3 візком везла дрова по вул. АДРЕСА_1 смт. Буштино АДРЕСА_1 району Закарпатської АДРЕСА_2 , підійшов до неї та примусово, без її згоди, відвів на ділянку поля з кущовими насадженнями, неподалік будинку №137, де, із застосуванням фізичного насильства, наносячи удари руками по обличчю, та тримаючи потерпілу за волосся, почергово з ОСОБА_4 , вступив з ОСОБА_3 в статеві зносини проти її волі, при цьому спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій половині обличчя та тріщини слизистої поверхні піхви.

Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто є підстави вважати, ОСОБА_1 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до даної норми закону карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_1 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим може переховуватися від органів досудового розслідування та / або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, знаходячись на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_1 було затримано о 20 годині 55 хвилин 02 лютого 2013 року.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з обставин викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого особливо тяжкого злочину.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що він нікого не ґвалтував та 01 лютого 2013 року взагалі не бачив ОСОБА_3 Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник Дубчак Н.С. в судовому засіданні просила застосувати до ОСОБА_1 будь-який інший запобіжний захід, крім тримання під вартою.

Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

ОСОБА_1 підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, за зґвалтування, вчинене групою осіб, санкція статті якої передбачає покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі.

За матеріалами справи підозра ОСОБА_1 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, поясненнями потерпілої, протоколом пред`явлення особи для впізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, при цьому підозрюваний раніше судимий за зґвалтування та фактично схильний до прояву виключних насильницьких дій сексуального характеру, внаслідок чого може в подальшому, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, здійснити повторні кримінальні правопорушення, щодо інших осіб. Посилання прокурора на можливість підозрюваного такими діями перешкоджати кримінальному провадженню також є доцільними, в наслідок чого, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, до підозрюваного слід застосувати виключний запобіжний захід, без визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 20 години 55 хвилин 02 лютого 2013 року.

Строк дії ухвали до 20 години 55 хвилин 03 квітня 2013 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя В.В. Ніточко