Дата документу 27.05.2019 Справа № 322/465/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/472/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 322/465/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Новомиколаївським районним судом Запорізької області матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08 травня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Різдвянки Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08.05.2019, як таку, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, письмове повідомлення про яку 23.04.2019 було вручено ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_8 , ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а також на дані про особу підозрюваного, який не працює, не має офіційного джерела та стійких соціальних зв`язків, веде асоціальний спосіб життя.

Також прокурор вважає, що слідчим суддею клопотання слідчого було розглянуто після закінчення строку, визначеного ст. 186 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 21.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

23 квітня 2019 року ОСОБА_7 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25 квітня 2019 року слідчий СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що надані стороною обвинувачення докази не доводять наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким рішенням слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, перевіривши клопотання слідчого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю, на думку слідчого судді, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також ризиків, заявлених слідчим у клопотанні, відмовив у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Спростовуючи доводи слідчого судді в частині відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, прокурор послався в апеляційній скарзі на те, що обґрунтована підозра існує та підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає доводи прокурора в цій частині переконливими, виходячи з наступного.

Так, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, слідчий суддя слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
На думку колегії суддів, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка є співмешканкою ОСОБА_7 , згідно з якими, 17.04.2019 коли вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 перебувала вдома, а приблизно о 21 год. 00 хв. до них додому прийшов знайомий ОСОБА_12 , щоб спільно випити спиртного. У ході розпивання спиртного, близько 03 години 18.04.2019, коли ОСОБА_11 прилягла відпочити, то почула, що між чоловіками виник конфлікт, від якого вона прокинулася та побачила як її співмешканець ОСОБА_7 тримає у руках свою товкачку для табаку, яка зроблена з дерев`яної палиці з металевою пластиною на кінці, та наносить нею удари ОСОБА_13 по голові. На той час ОСОБА_13 вже лежав на підлозі обличчям вниз. ОСОБА_14 при ній наніс як мінімум 4 удари по голові ОСОБА_13 , вона стала кричати на ОСОБА_7 , щоб він зупинився, бо вб`є ОСОБА_13 , на що ОСОБА_14 відреагував та зупинився. У ОСОБА_13 була вся голова в крові, на светрі ОСОБА_7 теж була кров. Вона сказала ОСОБА_15 , щоб той сам телефонував на швидку та до поліції. Через деякий час на місце приїхали поліція та працівники ШМД, які забрали ОСОБА_13 до лікарні. Після цього, 18.04.2019, в денний час, вона вирішила прибрати у кімнаті та своєю старою кофтою жовтого кольору протерла підлогу у прихожій та в коридорі. ОСОБА_13 забув свою шапку та ОСОБА_16 виніс її в сарай, вхід до якого здійснюється через коридор будинку. Свій светр зі слідами крові ОСОБА_14 поклав у залі будинку, де вони не живуть та рідко туди ходять. ОСОБА_17 , якою ОСОБА_14 наносив удари, лежала на плиті зимового опалення у прихожій кімнаті, де все і відбувалося. Інших свідків вказаних подій не було;

-показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що 18.04.2019, приблизно о 02 год. 00 хв., до неї додому прийшов ОСОБА_14 , на прохання якого вона продала йому 1 літр горілки, який у неї був. Разом з ОСОБА_19 до її двору прийшов і ОСОБА_13 , якого вона знала як співмешканця ОСОБА_20 . Обидва чоловіка на момент візиту були без слідів крові на видимих частинах тіла;

-оглядом місця події, який був проведений 21.04.2019 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було виявлено та вилучено: змиви нашарування речовини бурого кольору з підлоги у коридорі будинку; змиви нашарування речовини бурого кольору з підлоги у прихожій кімнаті будинку; фрагмент картонної коробки з нашаруванням речовини бурого кольору в прихожій кімнаті будинку; шапку чорну чоловічу з нашаруванням речовини бурого кольору у господарській будівлі; кофту жіночу жовтого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору у прихожій кімнаті; светр чоловічий зелено-білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору у залі; дерев`яну палицю з металевою пластиною на кінці у прихожій кімнаті будинку;

-іншими доказами в їх сукупності, зібраними у ході проведення досудового розслідування.

23 квітня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та вручена копія письмового повідомлення про підозру /а.п. 58/.

Отже, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, вважає, що слідчий суддя в порушення вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, не оцінив у повному обсязі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, та дійшов передчасного висновку про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки на даному початковому етапі досудового розслідування існує достатньо підстав вважати висунуту ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтованою. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що встановлення інших фактів щодо фактичних обставин провадження та переконливість здобутих на досудовому розслідуванні доказів, є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та обставин його вчинення, колегія суддів також погоджується з доводом прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , з якою підозрюваний спільно проживає в одному будинку, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, колегія суддів вважає, що хоча заявлені слідчим у клопотанні та зазначені в апеляційній скарзі прокурором ризики, і є реальними, проте, мають мінімізований ступінь їх здійснення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає встановленими обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та не доведеними, обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим, доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нового судового рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На думку колегії суддів, саме домашній арешт в певний період доби, як запобіжний захід, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, з метою чого, колегія суддів вважає за доцільне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Що стосується посилання апелянта на те, що слідчим суддею клопотання слідчого було розглянуто після закінчення строку, визначеного ст. 186 КПК України, то колегія суддів вважає його неспроможним, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке надійшло до суду 26.04.2019, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції, та було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , з дотриманням вимог ст. 186 КПК України, було призначено слідчим суддею до судового розгляду на той самий день 26.04.2019 /а.п. 1, 70, 71/.

Проте, призначений слідчим суддею на 26.04.2019 розгляд клопотання не відбувся через неявку захисника, у зв`язку з чим, з урахуванням думки підозрюваного та прокурора ОСОБА_9 , був відкладений на 08.05.2019, коли клопотання й було розглянуто по суті /а.п. 72, 73, 74, 75, 76, 77/.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08 травня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши ОСОБА_7 залишати місце проживання в період часу з 19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обовязки, передбаченіпунктами 1, 2, 3 та 4 ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, а також положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Строк дії ухвали визначити по 21 червня 2019 року включно, але не більше ніж в межах строку досудового розслідування.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: