Справа № 296/7951/18
УХВАЛА
Іменем України

30 жовтня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за відсутності скаржника та прокурора, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 від 30.05.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного 28.12.2016 до ЄРДР за № 0007848 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125, ч. 1, 2 с. 397, ч. 1 ст. 398 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 30.05.2017 слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0007848, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1, 2 с. 397, ч. 1 ст. 398 КК України.

Копію вказаної постанови ОСОБА_3 не отримував, про її винесення йому стало відомо з листа №33-4345 вих.18 від 07.08.2018.

ОСОБА_3 вважає, що вказана постанова про закриття кримінального провадження суперечить нормам законодавства України, а сама постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим не проведено повного та всебічного досудового розслідування, тому просить суд поновити строк оскарження дії слідчого та скасувати оскаржувану постанову.

Зокрема в письмових поясненнях вказує, що:

1. Не проведено слідчих дій, зокрема впізнання та відтворення по фактам втручання у діяльність і погроз адвокату ОСОБА_3 під час надання ним правової допомоги затриманій особі з боку співробітників правоохоронних органів;

2. Не виконано Доручення про проведення слідчих дій в порядку ст. 40 КПК України по кримінальному провадженню № 0007848 щодо:

- встановлення та допиту в якості свідків співробітників СБ України Житомирської області, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- не встановлено і не допитано можливих свідків щодо відомих ним обставин , зокрема понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та працівників поліції, які прибули за повідомленням по факту перешкоджання слідчим діям і погрозам адвокату;

- не витребувано копій документів, які можуть підтверджувати участь посадових осіб УСБ України в Житомирській області до можливих протиправних дій відносно громадянина ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_3 , а саме протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14 грудня 2016 року, з додатком відеозапис та протоколу про надання на ознайомлення відеозапису затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14 грудня 2016 року;

- не витребувано копій документів, що підтверджують медичний огляд ОСОБА_11 перед поміщенням до ІТТ.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Скаржник у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав повністю.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги вбачається, 30.05.2017 слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0007848, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1, 2 с. 397, ч. 1 ст. 398 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 9 ч. 2 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 91 ч. 2 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За правилами ст. 94 ч. 1 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим під час проведення досудового розслідування був допитаний в якості свідка слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_12 , який показав, що він особисто затримував ОСОБА_11 безпосередньо після вчинення злочину, про що він, як уповноважена особа, склав відповідний протокол. Під час спроби утекти, ОСОБА_11 був повалений на землю співробітниками СБ України з метою перешкоджання зникнення з місця події та на нього були одягнуті кайданки. Заходи фізичного впливу на ОСОБА_11 було застосовано обгрунтовано, з метою перешкоджання йому зникнути з місця вчинення злочину.

Крім того, відповідно до листа начальника Управління СБ України в Житомирській області, з метою з`ясування всіх фактів та обставин можливого факту застосування фізичної сили та побиття співробітниками УСБ України в Житомирській області неправомірних дій під час затримання 14 січня 2016 року ОСОБА_11 та перешкоджання діяльності і висловлювання погрози застосування насильства щодо адвоката ОСОБА_3 , наказом начальника Управління СБ України в Житомирській області від 24 лютого 2017 року №70/ДСК призначено службову перевірку та створено відповідну комісію.

За результатами проведення перевірки комісія дійшла висновку, що факти можливих неправомірних з боку працівників УСБ України в ході затримання 14 грудня 2016 року ОСОБА_11 та перешкоджання діяльності і висловлювання погроз застосування насильства щодо адвоката ОСОБА_3 свого підтвердження не знайшли.

Окрім того, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3044 від 05.01.2017, встановлено, що у гр. ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є об`єктивна сторона, яка полягає у наявності легких тілесних ушкоджень. Разом з тим, відповідно до висновку СМЕ, у гр. ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Об`єктивною стороною ст. 397 КК України є дія або бездіяльність, які можуть проявлятися у вчинені у будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи з надання правової допомоги, порушенні встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.

Також об`єктивна сторона ст. 397 КК України полягає у вчиненні суспільно небезпечних дій чи бездіяльності, виражається у погрозі вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна.

Виходячи з наведених вище обставин, слідчий дійшов висновку про відсутність фактів, викладених у заявах ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що прийнята постанова відповідає вимогам КПК України щодо повноти та всебічності з`ясування обставин кримінального провадження, а тому є законною та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 від 30.05.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного 28.12.2016 до ЄРДР за № 0007848 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125, ч. 1, 2 с. 397, ч. 1 ст. 398 КК України.

Про прийняте рішення повідомити скаржника і прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1