Справа № 452/1000/19
У Х В А Л А

про арешт майна

11 червня 2019 року м.Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку ч. 4 ст. 107 КПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні та нездійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження) клопотання слідчого Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 5 червня 2019 року звернулася до слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, погодженим із прокурором Самбірської місцевої прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000048, внесеному 19 березня 2019 року до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що посадовими особами Стрілковицької сільської ради Самбірського району, всупереч наданих законом повноважень винесено рішення № 137 від 22 липня 2004 року, яким передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку у розмірі 1,85 га для особистого селянського господарства у с. Дубрівка в урочищі «під Павлівкою».

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 132784 ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку площею 1,85 га, яка розташована в урочищі «під Павлівкою» у с. Дубрівка Самбірського району Львівської області, кадастровий номер ділянки :03:004:0001 та 23 травня 2019 року проведено огляд місця події вказаної земельної ділянки.

Від слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за її відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Ураховуючи наведене, а також те, що у судове засідання особи, які беруть участь у судовому провадженні, не прибули і їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, розгляд вказаного клопотання старшого слідчого проведено за відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Слідчий суддя дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання слідчого про арешт майна з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Із зазначеного клопотання слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України (а. с. 1-2).

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048, внесеному за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, видно, що посадовими особами Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області всупереч наданих законом повноважень винесено рішення 22 липня 2004 року № 137, яким передано у власність земельну ділянку у розмірі 1, 85 га для особистого селянського господарства у с. Дубрівка в урочищі «під Павлівкою» ( а. с. 4).

Із державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 132784, виданого ОСОБА_4 на підставі рішення 12 ої сесії 4-го скликання від 22 липня 2004 року № 137 Стрілковицької сільської ради вбачається, що він є власником земельної ділянки, яка розташована у с. Дубрівка « урочище «Під Павлівкою» і призначена для ведення особистого селянського господарства ( а. с. 5).

Ураховуючи наведене, а також з метою збереження речових доказів та попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на вказане майно.
Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Керуючись ст. ст. 371, 372 КПК України,

постановив:
Клопотання слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0001 площею 1, 85 га, яка розташована у с. Дубрівка Самбірського району Львівської області в урочищі «під Павлівкою», власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому та надіслати ОСОБА_4 не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя