Провадження №1-кп/523/383/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005221 від 11.10.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого та маючого неповнолітню дитину 2004 року народження, працюючого помічником оператора АЗС «Мото» ТОВ «СІТІ Трейдінг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:

- 02.11.2011 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

- 01.08.2012 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 12 днів, звільнився 04.02.2014 року за відбуттям строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
11 жовтня 2017 року, приблизно о 15:31 годин, підсудний ОСОБА_5 , будучи раніше судимим та маючи непогашену й не зняту у встановленому законом порядку судимість, переслідуючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, прибув до місця проживання раніше не знайомої йому потерпілої ОСОБА_6 - будинку АДРЕСА_2 , де переконавшись у відсутності уваги за його діями з боку сторонніх осіб, діючи умисно, повторно й з корисливим мотивом, шляхом зривання решітки вікна та розбиття скла, проник до означеного будинку, звідки таємно викрав належні потерпілій: праску марки «Philips» вартістю 1000 гривень та електронний годинник марки «VST» вартістю 500 гривень, заволодівши якими, вказаний підсудний з викраденим майном місце злочину залишив, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином означеній потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Підсудний ОСОБА_5 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому та викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного злочину.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за результатами попереднього обговорення з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону та наслідків її застосування, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих положень закону, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Разом із тим, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України.

Так, з огляду на ч.3 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поміж іншого, поєднаного з проникненням у житло, що карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а згідно з п.1 примітки цієї норми закону, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинений злочин та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що скоєне ним відноситься до категорії тяжких злочинів, а також судом враховується стан здоров`я підсудного та його особа неодружений та має неповнолітню дитину 2004 року народження, на диспансерному обліку в КУ «Міський психіатричний диспансер» та «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» не перебуває, офіційно працевлаштований, займається громадською діяльністю у Громадській раді при Одеській обласній державній адміністрації та забезпечений місцем реєстрації й проживання в м.Одесі, де характеризується позитивно, але є неодноразово судимим, має непогашену й не зняту у встановленому законом порядку судимість, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний корисливий злочин.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 , протягом досудового розслідування та розгляду кримінального провадження судом, не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового злочину і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду характеризуючи дані про особу підсудного ОСОБА_5 його виключно позитивні характеристики, суд у контексті ст.ст.50, 56-57, 65 КК України доходить висновку про те, що виправлення останнього і недопущення вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах строку, встановленого санкцією ч.3 ст.185 КК України, але із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом максимального його терміну, із одночасним покладенням на зазначеного підсудного низки відповідних обов`язків.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в порядку ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124, 126, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо протягом визначеного строку випробування зазначена особа не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

В порядку ч.3 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та здійснення нагляду за засудженим ОСОБА_5 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Згідно зі ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні:

- праску марки «Philips» та електронний годинник марки «VST», передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , під розписку, - вважати повернутими за належністю вказаній особі;

- рюкзак чорного кольору, викрутку з пластиковою ручкою жовтого кольору, викрутку з пошкодженням наконечника, плоскогубці в кількості 2-х штук, пилку з дерев`яною рукояткою, які зберігаються у слідчого ОСОБА_7 , - повернути за належністю власнику;

- паперовий пакет зі змивами речовини бурого кольору зі стіни кімнати №2, паперовий пакет зі змивами речовини бурого кольору з плитки, паперовий пакет зі змивами речовини бурого кольору з рами вікна, паперовий пакет з 3-мя СПР, 1 слідом долоні руки на 4 відрізках липкої стрічки, які згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування знаходяться в камері зберігання речових доказів Суворовського ВП в м.Одесі, - знищити.

В силу ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадження, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 618,50 гривень, - стягнути з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) у повному обсязі на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1