Провадження №1-кп/761/1797/2019
В И Р О К
іменем України

23 травня 2019 року м.Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000319 від 12 січня 2019 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину, 2012 року народження, інваліда ІІІ групи, працюючого в ТОВ «Давдін Груп» менеджером - експедитором, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

12 січня 2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 11, звернув свою увагу на припаркований на узбіччі дороги автомобіль марки «Hyundai» моделі «SantaFe», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у салоні автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 12 січня 2019 року, приблизно 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 11, підійшов до автомобіля марки «Hyundai» моделі «SantaFe», державний номерний знак НОМЕР_1 та за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених обставинах, місці та часі, електронного пристрою для сканування (перехоплення) радіосигналу електронного ключа, який відкриває центральний замок автомобіля та його подальшого відтворення та який надає змогу створити електронний ключ автомобіля, відчинив його, таким чином проник у салон автомобіля, звідки таємно викрав футляр з окулярами марки «Polarized Matrix» вартістю 410 грн., які належать ОСОБА_5 .

Однак в момент таємного заволодіння окулярами, які знаходились в автомобілі марки «Hyundai» моделі «SantaFe», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме, 12 січня 2019 року, приблизно 16 годині 40 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 11, злочинні дії ОСОБА_3 були помічені ОСОБА_7 , який висловив вимогу зупинитись та повернути викрадені речі. Однак, ОСОБА_3 , не зважаючи на вимогу ОСОБА_7 , своїх злочинних дій не припинив, а навпаки, разом із викраденим побіг в напрямку вулиці Хрещатик по вулиці Трьохсвятительській в м. Києві, де і був затриманий працівниками поліції.

А всього, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 на загальну суму 410 гривень, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не був закінченим з причин, які не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

06 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

У відповідності до даної угоди ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому засіданні, щиро кається в скоєному, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду у повному обсязі.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в розмірі шістдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105 гривень 00 копійок. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену 06 березня 2019 року між ним та підозрюваним ОСОБА_3 . Також зазначив, що ОСОБА_3 в добровільному порядку відшкодовано йому у повному обсязі завдану шкоду, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого, з яким вони примирилися, він не має.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду про примирення,укладену 06 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити, призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду про примирення з потерпілим ОСОБА_5 , укладену 06 березня 2019 року, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.1 ст.186 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України; потерпілий ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не був закінченим з причин, які не залежали від його волі, а відповідно, такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 березня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1