н/п 1-кп/640/350/19
"01" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Дунайка Білгородської області РФ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця с.Залав`є Рокитнівського району Рівенської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2
в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженця с.Осово Миргородського району Полтавської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3
в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уроженця м.Харків, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4
в скоєнні злочину передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст.185 КК України,
У судовому засіданні прокурор зазначив, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.2 ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового засідання немає.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , подали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що в обвинувальному акті вказана невірна його назва, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, не конкретизоване обвинувачення, зокрема предмет крадіжки та документи які підтверджують власність потерпілого, в обвинувальному акті відсутні пом`якшувальні обставини, зокрема відшкодування обвинуваченими шкоди.
Сам обвинувальний акт складено та направлено за межами строків досудового розслідування. Також реєстр матеріалів досудового розслідування містить запис про застосування заходів кримінального провадження, однак захист із цими заходами не ознайомлений.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У відповідності до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення ( постанова ВСУ від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16)
В обвинувальному акті не відображено формулювання обвинувачення взагалі, що є необхідною складовою обвинувального акту.
Крім того, відсутнє викладення фактичних обставин кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_9 . Так в обвинувальному акті, лише зазначено, що ОСОБА_9 вступив в злочинну змову з іншими обвинуваченими, однак акт не містить данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , час, місце та інші обставини його вчинення, тобто ОСОБА_9 позбавлений можливості реалізувати своїх права на захист від конкретних обставин пред`явленого обвинувачення.
При цьому, суд звертає увагу, що важливим є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Також, у відповідності до усталеної практики Верховного Суду України, посилання в обвинуваченні на ПІБ осіб, які за думкою слідчого вчинили злочин, однак ним не пред`явлено обвинувачення, є неприпустимим.
Вказавши в обвинувальному акті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як співучасників вчинення злочину наряду із обвинуваченими, орган досудового розслідування мав би виконати з ними вимоги ст. 290 КПК України, висунути обвинувачення, а в обвинувальному акті зазначити їх повні анкетні дані.
За таких обставин, на думку суду, при здійсненні судового розгляду кримінального провадження в межах поданого прокурором обвинувального акту, в якому зазначаються як співучасники скоєння кримінального правопорушення особи, щодо яких фактично не пред`явлено обвинувачення, не представляється за можливе реалізувати їх право на особисту присутність в судовому засіданні зокрема та право на захист загалом.
Натомість, міжнародні стандарти у галузі, судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом, на справедливий судовий розгляд.
Так, відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист, прав людини і основоположних свобод, частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні, права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зазначений виклад обвинувачення є неприпустимим, оскільки містить посилання на вчинення злочинів у співучасті з особами, які не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні та вказує на порушення вимог Конституції України та КПК України.
Наведені порушення, шляхом позбавлення гарантованих Конституцією України та КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання визначеної законом процедури судочинства, на думку суду, під час судового розгляду перешкоджають розгляду обвинувального акту по суті та унеможливлять, за результатами такого судового розгляду, ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
Вказані недоліки обвинувального акту не можуть бути усунені шляхом зміни обвинувачення в суді згідно ст.338 КПК України, оскільки зазначені обставини не є новими фактичним обставинами кримінального правопорушення, враховуючи, що вони зазначені в обвинувальному акті.
В разі зміни обвинувачення в суді, обвинувачені будуть позбавлені наданого їм ч.3 ст.42 КПК України права надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, позбавлені права збирати і подавати докази під час досудового розслідування, в тому числі, заявити клопотання про проведення відповідних слідчих дій, допиту свідків, проведення відповідних експертиз.
Таким чином, дослідивши всі представлені до суду дані та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим нормами ст.291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Обставини зазначені захисниками у клопотанні: невідповідність та суперечність найменування обвинувального акту, відсутність деталізації предмета крадіжки, а також дати, часу, місця вступу у попередню змову обвинувачених, складання та направлення до суду обвинувального акту по за межами строку досудового розслідування, невідповідність доданого до обвинувального акту реєстру - не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки не є вимогами, які висуває закон до обвинувального акту у відповідності до ст. 294 КПК України, а оцінюється судом під час розгляду справи по суті.
При цьому, обвинувальний акт містить посилання на відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених, за позицією сторони обвинувачення, а також анкетні відомості обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). До обвинувального акту додані документи, передбачені ч.4 ст. 291 КПК України.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
З метою підготовки до судового розгляду суд: розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Таким чином, суд розглядає клопотання та скарги на рішення слідчого (які виносяться до інших дій, необхідних для підготовки до судовогорозгляду), якщо не прийме рішення передбачені пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Враховуючи, що суд в нарадчій, під час прийняття судового рішення, дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, що передбачено п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України, подані захисником ОСОБА_4 , клопотання про витребування документів та скарга на рішення слідчого, судом не розглядаються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 291, 314, 315КПК України, суд, -
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили, після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст виготовлено 04.11.2019р.

Суддя ОСОБА_1