Справа № 487/8129/18
Провадження № 1-кп/487/366/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до ЄРДР за №0004215 від 27.10.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, на утриманні має неповнолітню доньку 2006 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимої:

03.07.12 Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від покарання з іспитовим строком нв 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27.10.18 приблизно о 15-30 год. у ОСОБА_3 яка перебуваюла в приміщенні магазину «Економ», який розташований по вул. 8 Березня,79-Б в м.Миколаєві, виник злочинний умисел направлений повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників магазину та сторонніх осіб, ОСОБА_3 ножицями по металу зрізала магнітний чіп безпеки з черевиків марки «Kellaiteng» вартістю 420,00 грн, які належать ОСОБА_6 та поклала собі до пакету.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном попрямувала до виходу із приміщення магазину «Економ», однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогла з причин не залежних від її волі, оскільки була затримана працівниками магазину.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України виннуватою себе визнала повністю та повідомила, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставини, віна викрала черевики для свого чоловіка. У вчиненому щиро кається.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3 має певне місце проживання, розкаялася у вчиненному та активно сприяла розкриттю злочину, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368,370-374,377КПК України,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речові докази: диск DVD R 4.7 GB «Axent» зберігати в матеріалах кримінального провадження, магнітний чіп безпеки та одну пару черевиків марки «Kellaiteng» -вважати повернутими власнику, металеві ножиці для різки металу знищити.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївської апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1