Справа № 524/8426/18
Провадження № 1-кп/524/108/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002875 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, працюючого: ТОВ «АТБ Маркет», охоронець, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.08.2018 року, близько 03.05 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в приміщенні бару «Барбарис» по вулиці Коцюбинського м. Кременчука, де відпочивали.

В приміщенні бару між ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 , на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, виникла сварка з приводу якої охорона даного закладу попрохала їх вийти на вулицю. За ними вийшов також обвинувачений ОСОБА_5 .

На вулиці сварка продовжилась. Не передбачаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити та, не маючи умислу на вбивство та спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому один удар ліктем лівої руки по обличчю від чого потерпілий впав.

В результаті падіння ОСОБА_8 втратив свідомість і вдарившись тім`яно потиличною частиною голови об тверду поверхню отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді: крововиливів в м`які покриви голови, переломів кісток черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, яка утворилася від дії тупих предметів, з розповсюдженою поверхнею контактування, в результаті падіння на площину з приданням тілу прискорення, про що свідчить наявність ділянки удару у вигляді крововиливу в м`які покриви голови тім`яна - потиличної ділянки зліва, лінійного перелому тім`яної кістки зліва з крововиливом над на під твердою мозковою оболонкою в тім`яно скроневій ділянці зліва, крововиливу під м`яку мозкову оболонку в цій області та ділянки противоудару у вигляді: крововиливів під м`які мозкові оболонки лобних областей з ділянкою забою кори головного мозку та ізольованим переломом верхньої стінки правої орбіти, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень ТЯЖКОГО ступеню за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та знаходяться в причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 був госпіталізований до реанімаційного відділення КНМП «ЛІЛ Кременчуцька», де не приходячи до тями ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Причиною смерті ОСОБА_8 явились крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, які виникли в результаті черепно-мозкової травми отриманої в результаті падіння на площину.

Свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав повністю та пояснив, що в ніч з 11 на 12 серпня 2018 року разом із друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відпочивав в кафе-барі «Барбарис». У ОСОБА_9 виник конфлікт з ОСОБА_8 та їх вивела охорона. Він також вийшов на вулицю та стояв неподалік ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . В якийсь момент він підійшов, щоб забрати ОСОБА_9 і в цей момент ОСОБА_8 почав іти на нього. Він наніс один удар ліктем лівої руки в голову ОСОБА_8 від якого той впав. Потім потерпілого привели до тями, підняли, посадили на лавочку та викликали швидку допомогу. Про те що сталося дуже шкодує, приносить вибачення рідним потерпілого. Цивільний позов визнає повністю.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчинені інкримінованого йому злочину повністю підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що ОСОБА_8 його син. Проживали окремо. 12.08.2018 року йому близько 04 години 20 хвилин зателефонували та повідомили, що син перебуває у лікарні. Коли приїхали у лікарню син знаходився в реанімації та вже не міг спілкуватися. Про те яким чином син потрапив до бару «Барбарис» не знає. Крім того зазначав, що не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, вважає, що останній діяв умисно позбавляючи життя його сина. Пред`явлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав у повному обсязі.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 12.08.2018 року разом із обвинуваченим та ОСОБА_11 перебував у барі «Барбарис». ОСОБА_8 він знає, оскільки з ним у нього колись був конфлікт у барі «Джос». Спочатку він ОСОБА_8 не впізнав, однак той почав нагадувати про ті події та казати, що конфлікт ще не вичерпано та запропонував вийти «один на один». Потім охорона вивела їх на вулицю. Там вони продовжили розмовляти. В якийсь момент ОСОБА_8 почав іти на нього, він почав відходити , а ОСОБА_5 в цей момент наніс один удар ліктем в район правої скроневої частини голови ОСОБА_8 . Від вказаного удару ОСОБА_8 впав і втратив свідомість. Його почали приводити до тями, поливали водою. Коли ОСОБА_8 прийшов до тями йому допомогли дійти до лавочки. Що відбувалось далі не бачив. Крім того зазначив, що у ОСОБА_5 безпосередньо з ОСОБА_8 ніякого конфлікту не було.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що в ніч з 11 на 12 серпня 2018 року знаходився біля парапету кафе-бару «Барбарис». Побачив потерпілого, перед яким стояло двоє хлопців. Потім побачив, як один із них наніс удар потерпілому, від якого останній впав. Також чув, як внаслідок падіння потерпілий вдарився головою об тротуарну плитку. Після цього він одразу ж підійшов до потерпілого. Пам`ятає що сперечався з кимось з приводу того, щоб потерпілого не чіпали поки не приїде швидка. Потім на деякий час відволікся та бачив уже як потерпілого забирала швидка медична допомога. Крім того зазначив, що удар бачив тільки один і після падіння потерпілого ніхто не бив.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що з ОСОБА_8 вони однокласники. В ніч з 11 на 12 серпня 2018 року знаходився разом із двома дівчатами в барі «Барбарис». ОСОБА_8 бачив один раз на танцювальному майданчику. Коли вже хотів йти додому та вийшов на вулицю побачив, що лежить чоловік. Підійшовши зрозумів, що це ОСОБА_8 . Хвилин через 5-10 приїхала швидка допомога. Він допоміг лікарям та поїхав з ними до лікарні. Після лікарні повернувся до «Барбарису», де розповів працівникам поліції про те, що бачив. Також зазначив, що про причини конфлікту йому нічого не відомо. Безпосередньо в барі конфліктів він не бачив. Коли підійшов до ОСОБА_8 той був без свідомості, на футболці у нього бачив кров.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що 11.08.2018 року близько 11 години вечора він разом з обвинуваченим та ОСОБА_9 прийшли до кафе-бару «Барбарис». Відпочивали. В якийсь момент до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_8 та вони про щось розмовляли. До них підійшла охорона та вивела їх із закладу на вулицю. Він також вийшов на вулицю та разом із обвинуваченим і охоронцями стояли біля входу. Потерпілий та ОСОБА_9 відійшли трохи далі до парапету та розмовляли близько 10 хвилин. ОСОБА_8 махав руками , ОСОБА_9 відходив. ОСОБА_5 пішов до них. Бачив рухи руками та як упав потерпілий. Підбіг до них. Намагались привести потерпілого до тями. Через деякий час потерпілий встав, його провели до лавочки. Приїхала швидка медична допомога. Також зазначив, що ОСОБА_5 не казав чому пішов до потерпілого та ОСОБА_9 . Як та хто наносив удар потерпілому чітко не бачив, оскільки перебував на значній відстані .

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що влітку 2018 року працював охоронцем у барі «Барбарис». Пам`ятає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виводили з закладу на вулицю, а саме до центрального входу, в бік річки Дніпро. Що відбувалось там не бачив, оскільки повернувся всередину закладу. Допомогу потерпілому він не надавав, швидку допомогу не викликав.

- протоколом огляду місця події від 12.08.2018 року, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості де були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 735/1 від 20.09.2018 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця голови, закритих переломів виличної кістки справа, переломів гайморової пазухи справа, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразились , за 10-15 діб до настання смерті, про що свідчить їх характер, та за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я; закрита черепно-мозкова травма у вигляді : крововиливів в м`які покриви голови, переломів кісток черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, яка утворилася від дії тупих твердих предметів, з розповсюдженою поверхнею контактування, в результаті падіння на площину з приданням тілу прискорення , про що свідчить наявність ділянки удару у вигляді крововиливу в м`які покриви голови тім`яно-потиличної ділянки зліва, лінійного перелому тім`яної кістки зліва з крововиливом над та під твердою мозковою оболонкою в тім`яно-скроневій ділянці зліва, крововиливу під м`яку мозкову оболонку в цій області та ділянки противоудару у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки лобних областей з ділянкою забою кори головного мозку та ізольованим переломом верхньої стінки правої орбіти, які утворились за 10-15 діб до настання смерті, про що свідчить їх характер, та за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Дані тілесні ушкодження знаходяться в причинно-наслідковому зв`язкук з настанням смерті; синців правої верхньої кінцівки, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразилися, за 10-15 діб до моменту настання смерті, про що свідчить їх характер, та за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки легкого ступеню. Всі виявлені тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер. Причиною смерті ОСОБА_8 явились крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, які виникли в результаті закритої черепно-мозкової травми, що підтверджується гістологічно.

- протоколом слідчого експеримента від 29.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 розповів про те де та при яких обставинах обвинувачений спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- відтвореним у судовому засіданні відеозаписом слідчого експеримента від 29.08.2018 року зі свідком ОСОБА_9 ;

- висновком експерта №735/3 від 20.09.2018 року, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_9 дані ним в ході проведення слідчого експерименту відповідають по механізму утворення, локалізації, кількості тілесних ушкоджень у вигляді: синця голови,закритих переломів виличної кістки справа, переломів гайморової пазухи справа, закритої черепно-мозкової травми у вигляді: крововиливів в м`які покриви голови, переломів кісток черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 ;

- протоколом слідчого експеримента від 04.09.2018 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_5 розповів про те де та при яких обставинах спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- відтвореним у судовому засіданні відеозаписом слідчого експеримента від 04.09.2018 року з обвинуваченим ОСОБА_5 ;

- висновком експерта №735/2 від 20.09.2018 року, відповідно до якого покази обвинуваченого ОСОБА_5 дані ним в ході проведення слідчого експерименту відповідають по механізму утворення, локалізації, кількості тілесних ушкоджень у вигляді: синця голови,закритих переломів виличної кістки справа, переломів гайморової пазухи справа, закритої черепно-мозкової травми у вигляді : крововиливів в м`які покриви голови, переломів кісток черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 12.08.2018 року відповідно до якого був вилучений одяг ОСОБА_8 ;

- висновком експерта №1248 від 10.09.2018 року, відповідно до якого кров ОСОБА_8 належить до А (ІІ) групи, якій властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В.

- висновком експерта №1249 від 26.09.2018 року, відповідно до якого на футболці наданій на дослідження знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_8 ;

- відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження кафе-бару «Барбарис» за 12 серпня 2018 року;

- протоколом пред`влення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 упізнав обвинуваченого, як особу, яку він 12.08.2018 року виводив з кафе-бару «Барбарис» разом з ОСОБА_8 ;

- речовими доказами.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК України.

Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Як вбачається з досліджених судом доказів обвинувачений ОСОБА_5 наніс один удар в обличчя потерпілому, від чого той впав. Характер і локалізація виявленихних при судово-медичний експертизі трупу ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді синця голови, закритих переломів виличної кістки справа, переломів гайморової пазухи справа свідчить про те, що вони утворилось від однократної ударної дії тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразились, що передувало падінню тіла навзнак. За ступенем тяжкості виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця голови, закритих переломів виличної кістки справа, переломів гайморової пазухи справа, мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Вказане підтвердив і допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 , який також зазначив, що жодного зв`язку між тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості та тілесними ушкодженнями від яких настала смерть потерпілого не має. Тілесні ушкодження першої та другої групи утворились в короткій проміжок часу. Об`єктивних даних, що потерпілому було нанесено декілька ударів не має. Будь- яких підстав ставити під сумнів висновок судово-медичної експертизи № 735/1 від 20.09.2018 року, який повністю узгоджується як з показаннями свідків так і дослідженими письмовими доказами не має.

Твердження потерпілого та його представника-адвоката ОСОБА_7 , що до вчинення злочину причетні інші особи, що дії обвинуваченого містять ознаки іншого, більш тяжкого злочину, передбаченого ст. 121, або ст. 115 КК України, а також те, що ОСОБА_8 не було надано належної медичної допомоги не беруться судом до уваги при ухваленні цього вироку, оскільки відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Право на зміну обвинувачення, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення належить прокурору. Суд же має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. В ході судового розгляду кримінального провадження прокурор своїм правом на внесення змін до пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення не скористався. При цьому суд також приймає до уваги, що під час судового розгляду підстав для ухвалення виправдовувального вироку, по пред`явленому ОСОБА_5 обвинуваченню, передбачених ч.1 ст. 373 КК України, встановлено не було.

Відхиляє суд і твердження потерпілого щодо неналежного збирання доказів слідчим, оскільки відповідно до ст.. 93 КПК України збирання доказів здійснюється, як стороною обвинувачення , до якої відноситься орган досудового розслідування, так і потерпілим. Будь яких даних, про те, що потерпілий був обмежений у своєму праві на збирання та подання доказів матеріали кримінального провадження не містять.

Даючи аналіз наданим представником потерпілого доказам, а саме медичним даним з Кременчуцької міської дитячої лікарні та копіям матеріалів закритого слідчим кримінального провадження № 0004735, суд не вважає їх такими, що доводять наявність в діях обвинуваченого умислу на спричинення смерті ОСОБА_8 , а навпаки вважає їх такими, що підтверджують наявність підстав для виникнення конфлікту між потерпілим та свідком ОСОБА_9 і відсутність у ОСОБА_5 мотиву на вбивство ОСОБА_8 .

Таким чином при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані та досліджені судом докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що під час судового розгляду не було надано доказів на підтвердження того, що умисел обвинуваченого був направлений на заподіяння смерті потерпілого та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 119 КК України, так як він своїми необережними діями заподіяв смерть ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд керується положеннями ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості вчинений через необережність, внаслідок якого настала смерть людини, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває , його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини, щире каяття, сприяння органам досудового розслідування.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у виді обмеження волі на певний строк, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

При вирішенні питання щодо заявленого ОСОБА_6 цивільного позову до ОСОБА_5 , в якому потерпілий просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 52087,63 грн. та моральну шкоду в розмірі 2500000,00 грн., суд виходить з наступного.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування заявленої суми матеріальних збитків потерпілим зазначено, що вказані збитки складаються з витрат понесених на лікування ОСОБА_8 та витрат на його поховання.

Згідно змісту ст.128 КПК України, стягненню підлягають матеріальні збитки, які були завдані кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що матеріальні збитки, зазначені у цивільному позові на день розгляду позову в суді були понесені потерпілим та підтверджуються долученими до цивільного позову розрахунковими документами, суд вважає що розмір матеріальних збитків понесених потерпілим складає 52087, 63 грн. Разом з цим стороною захисту надано квитанції від 06.11.2018 року, 15.01.2019 року, 15.02.2019 року та 11.03.2019 року, відповідно до яких на ім`я ОСОБА_6 здійснено грошові перекази на загальну суму 5500 грн., у зв`язку з чим з ОСОБА_5 слід стягнути 46587,63 грн.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях, пов`язаних зі смертю свого сина.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , яких він зазнав, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд приходить до висновку, що розмір заподіяної моральної шкоди становить 250000 гривень, що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 46587 (сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 63 (шістдесят три) коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків і 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази : серветки з РБК знищити; джинсові штани синього кольору з ремінцем чорного кольору, футболку білого кольору зі слідами РБК, труси синього кольору з візерунками, шкарпетки, кросівки синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: