ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000085 від 21.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12 липня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12 липня 2019 року задоволено частково клопотання начальника СВ Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 .

Накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Transporter T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_9 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_7 , мешканець с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області.

Заборонено ОСОБА_9 та ОСОБА_7 користуватися, розпоряджатися та відчужувати автомобіль марки «Volkswagen Transporter T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 до закінчення досудового розсування.

Строк дії ухвали визначено 30 діб з дня її винесення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Вказує на те, що не слід обмежувати користувача та власника автомобіля у праві розпоряджатись та

ЄУНСС:714/397/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Провадження №11-сс/822/173/19 Суддя-дповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст. 309 КПК України

користуватись транспортним засобом, а тим більше визначати місце зберігання на території відділення поліції до завершення досудового розслідування, оскільки підстав для арешту майна немає.

Крім цього, звертає увагу і на те, що він використовував транспортний засіб у своїй підприємницькій діяльності для перевезення товарів, якими торгує.

Будь-яких ухвал про необхідність призначення експертиз матеріали провадження не містять, а отже немає необхідності у накладення такого арешту, який є надмірним та суттєво обмежує його права.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на доводи в ній викладені та скасувати накладений арешт, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді, як законну та обґрунтовану, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вказавши у судовому засіданні на необхідність такого арешту та наявність ризиків, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження начальник СВ Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, а саме автомобіля марки «Volkswagen Transporter T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , посилаючись на те, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, зберігло на собі сліди та може слугувати об`єктом експертизи технічного стану транспортного засобу та трасології, а також арешт майна сприятиме необхідності проведення слідчого експерименту з даним автомобілем.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2019 року за № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, з приводу того, що 21 квітня 2019 року близько 05 год. 20 хв. в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначений автомобіль, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, згідно постанови про визнання та прилучення до матеріалів досудового розслідування речових доказів від 21 квітня 2019 року.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що є достатні підстави вважати, що майно на яке прокурор просив накласти арешт, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, а саме визнане речовим доказом, а тому арешт необхідний з метою його збереження.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку,позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом

злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна, відповідно до ч. 2,3 ст. 170 КПК України, допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів і за наявності достатніх підстав вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу. Арешт у такому випадку може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.

При цьому, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, згідно ст. 98 КПК України.

З ухвали суду вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно, перевірялись слідчим суддею, при цьому було вислухано доводи прокурора та досліджені матеріали провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Більше того, матеріали провадження, якими обґрунтовується клопотання, свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене майно, що відповідає положенням ч.ч. 2, 3ст. 170 КПК, при цьому слідчим суддею було враховано правову підставу для арешту майна, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому клопотання було задоволено частково, погодившись із думкою представника користувача майна, про те, що підстав визначених КПК України для подальшого зберігання автомобіля марки «Volkswagen Transporter T5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Герцаївського ВП є недоцільним, а тому було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання у цій частині.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що вказаний транспортний засіб містить на собі сліди вчинення злочину, оскільки містить механічні пошкодження, отримані внаслідок ДТП за участю водія ОСОБА_7 , а з огляду на необхідність збереження даного майна, яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, необхідність проведення ряду експертиз із вказаним майном, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про законність арешту вказаного автомобіля, оскільки таке обмеження права власності, його можливі негативні наслідки для

власника є на даний час розумними та співрозмірними із завданням даного кримінального провадження.

Що стосується доводів про те, що ОСОБА_7 є фізичною - особою підприємцем, здійснює перевезення вантажів, і накладення арешту на транспортний засіб призвело до надмірного обмеження його правомірної підприємницької діяльності, безумовно заслуговують на увагу, разом тим з огляду на мету застосування арешту збереження речових доказів та необхідності здійснення відповідних слідчих дій з вказаними речовими доказами, які будуть мати вагоме доказове значення в кримінальному провадженні за ст. 286 КК України, апеляційний суд вважає таке обмеження права власності з огляду на стадію досудового розслідування кримінального провадження, є розумним та співрозмірним завданням даного кримінального провадження, враховуючи потребу в належному здобутті та фіксації доказів та встановленню всіх фактичних обставин кримінального правопорушення.

Більше того, будь-яких доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження апеляційному суду не надано .

Крім того, на даний час триває досудове розслідування, під час якого може виникнути необхідність у проведенні додаткових слідчих дій з вказаним майном, а його повернення зможе унеможливити їх здійснення, а тому обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що заперечення апелянта про безпідставне накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Transporter T5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 395, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12 липня 2019 року, якою задоволено частково клопотання начальника СВ Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та акладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Transporter T5», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1
Судді [підпис] ОСОБА_2
[підпис] ОСОБА_3