УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 27 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28 листопада 2019 року прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 27 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 . Вказане клопотання надійшло на адресу суду через поштове відправлення 02 грудня 2019 року.
Клопотання мотивоване тим, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженнівнесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 27 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 листопада 2019 року близько 17 години в м. Демидів по вулиці Київській, поблизу будинку 80 Вишгородського району Київської області, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Іванків, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1941 року народження, котра перетинала проїзну частину з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу. В наслідок ДТП, ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

27 листопада 2019 року автомобіль марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Садова, 20.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14 березня 2012 року автомобіль марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління в Київській області ОСОБА_6 від 28 листопада 2019 року,автомобіль марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_4 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000963 від 27 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, не допущення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження речового доказу, так як він має суттєве значення по кримінальному провадженню, посилаючись, що автомобіль марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення важливих обставин в кримінальному провадженні, зокрема проведення ряду експертиз, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, прокурор звернулася з даним клопотанням.

В судове засідання не з`явилася прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_7 , просить розглядати клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно без її участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності прокурора ОСОБА_7 .

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася. Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вищевказаної особи не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту автомобіля марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення важливих обставин в кримінальному провадженні, зокрема проведення ряду експертиз, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, існують реальні ризики приховування, передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000963 від 27 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1