Справа № 215/4729/18
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000731 від 09.04.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, який є особою з інвалідністю 2 групи, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2018 року приблизно о 10:45 годин по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вул. О. Солом`яного з боку вул. Каширська в напрямку вул. С. Колачевського в Тернівському районі м. Кривого Рогу рухався автомобіль «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

В цей же час у зустрічному напрямку рухався автомобіль «Daewoo Sens T1311», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході подальшого руху ОСОБА_4 , виявивши в смузі руху перешкоду у вигляді ями, не оцінив зміну дорожньої обстановки, як «перешкоду для руху», і негайно не прийняв заходи по зниженню швидкості аж до повної зупинки керованого автомобілю на займаній смузі, маючи на те технічну можливість. Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Dacia Logan», допустив наїзд на перешкоду у вигляді ями, внаслідок чого втратив керування над автомобілем, виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з зустрічним автомобілем «Daewoo Sens T1311». Під час ДТП травмований ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна голови, численні переломи ребер праворуч (2-8), закритий перелом середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, закритий перелом зовнішнього виростка лівої стегнової кістки, закритий перелом внутрішнього виростка правої стегнової кістки, відкритий уламковий перелом правого і лівого наколінника, рани колінних суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1200 від 15.08.2018 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 7/10.1/280 від 27.09.2018 в діях водія ОСОБА_4 по керуванню автомобілем «Dacia Logan», вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даним ДТП.

Ці дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно, 09.04.2018 р., керуючи автомобілем попав у яму, внаслідок чого опинився на зустрічній смузі, де відбулося ДТП з автомобілем потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що рухаючись на своєму автомобілі побачив, що автомобіль під керуванням обвинуваченого втрапив у яму, а потім відбулося зіткнення. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Потерпілий також підтвердив факти та обставини справи. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також досудову доповідь органу пробації.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюються як низькі.
Ухвалюючи вирок суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався; є пенсіонером та особою з інвалідністю 2 групи; його ставлення до скоєного та вибачення перед потерпілим, досудову доповідь органу пробації, а також те, що обвинувачений упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин їх учинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначене у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та значно пом`якшує покарання.
З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання у межах санкції інкримінованої статті, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, ближче до мінімального виду і розміру покарання.
На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.
Керуючись ст. ст. 127, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи № 7/10.1/280 від 27.09.2018 у розмірі 4004 (чотири тисячі чотири) гривні.

Речові докази: автомобіль Dacia Logan реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів при Тернівському відділенні КВП ГУНП повернути власнику.

Речові докази: автомобіль Daewoo Sens T1311, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , та зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів при Тернівському відділенні КВП ГУНП повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: