КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

25 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0007143 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, раніше судимого: - 15.04.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, 75 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 313, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Щолкіне Автономної Республіки Крим, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
та обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , які брали участь в апеляційному розгляді в режимі відеоконференцзвязку з установами відбування покарань, в яких вони знаходяться,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 313 КК України та засуджено до покарання:
- за ч. 3 ст. 307 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, окрім житла;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 313 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, окрім житла.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, суд визначив ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.04.2014 року, у виді десяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, окрім житла.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України та засуджено до покарання:

- за ч. 3 ст. 307 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, окрім житла;

- за ч. 2 ст. 313 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, окрім житла.

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та засуджено покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна, окрім житла.

Цим же вироком ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із тим, що не доведено вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 оскаржили його в апеляційному порядку.

При цьому, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить: скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29.08.2016 відносно ОСОБА_5 , в частині його засудження за ч. 3 ст. 307 КК України, а кримінальне провадження щодо нього в цій частині закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Цей же вирок відносно ОСОБА_5 , в частині його виправдання за ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін;
захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить: скасувати вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29.08.2016, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції;

обвинувачений ОСОБА_9 також просить: вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29.08.2016 щодо нього скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року апеляційні скарги сторони захисту були залишенні без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 змінений лише в частині застосування до обвинувачених положень ч. 5 ст. 72 КК України при обчисленні їм строку відбування покарання.

Разом з тим, за наслідками касаційного перегляду вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, Верховним Судом було ухвалено постанову від 28 травня 2019 року, відповідно до якої ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 та у порядку ст. 433 КПК щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

У звязку з цим, станом на час надходження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до Київського апеляційного суду, всі троє обвинувачених перебували в місцях позбавлення волі, зокрема обвинувачений ОСОБА_7 перебував під вартою у Державній установі «Черкаська виправна колонія (№ 62)», звідки подав до суду апеляційної інстанції заяву від 28 серпня 2019 року, в якій просить здійснювати апеляційний розгляд в його присутності та етапувати його до суду.
Свою заяву про етапування з метою доставки до суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 підтримав під час судового засідання 25 вересня 2019 року, в якому він приймав участь в режимі відеоконференції.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та забезпечення його доставки в судове засідання Київського апеляційного суду, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 , який підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_5 , який не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_7 та заявив про те, що бажає приймати участь в апеляційному розгляді в режимі відеоконференції, про що також подав відповідну письмову заяву, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про його доставку в судове засідання підлягає задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, у разі якщо про це надійшло його клопотання, а згідно вимог ч. 2 ст. 336 цього Кодексу суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений (засуджений), якщо він проти цього заперечує.

Приймаючи до уваги наведені вимоги законодавства, а також позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , яка висловлена в його заяві та безпосередньо в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про необхідність етапування засудженого за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року ОСОБА_7 , який тримається під вартою в Державній установі «Черкаська виправна колонія (№ 62)», до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для забезпечення його доставки для участі в апеляційному розгляді за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 401, 405 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Етапувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року, з Державної установи «Черкаська виправна колонія (№ 62)» (19603, м. Черкаси, вул. Сурікова, 30) до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13) для забезпечення його участі в апеляційному розгляді та доставки в судове засідання Київського апеляційного суду на 14 годину 00 хвилин 27 листопада 2019 року.
Виконання ухвали в частині етапування обвинуваченого ОСОБА_7 до м. Києва доручити начальникуДержавної установи «Черкаська виправна колонія (№ 62)», а в частині доставки обвинуваченого в судове засідання Київського апеляційного суду начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор», надіславши копію цієї ухвали для виконання до відповідних установ.

Про виконання ухвали щодо етапування ОСОБА_7 до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» повідомити Київський апеляційний суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/2101/2019

Категорія: ч. 2 ст. 313, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_12

Доповідач - суддя ОСОБА_1