ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/592/17
Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: № 11-кп/ 819/608/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 345 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000180 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 05 березня 2019 року відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця Нижньосірогозького району Херсонської області, громадянина України, освіта 9 класів, не одруженого, не працюючого, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 16.05.2018 року за ст.ст. 185 ч.3, 395, 389 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України та призначено покарання два роки позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Постановлено рахувати початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 з дня фактичного затримання та зараховано в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 24 червня 2017 року по 21 серпня 2017 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження - до набрання вироком законної сили обрано відносно засудженого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з залі суду.
Цим же вироком визнано винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України та призначено покарання два роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, з врахуванням призначеного за вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 16 травня 2018 року покарання у вигляді трьох років шести місяців 10 днів позбавлення волі, остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу
Відповідно до ст. 72 КК України зарахувано засудженому ОСОБА_9 в строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 24 червня 2017 року до 17 листопада 2017 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження до набрання вироком чинності засудженому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід тримання під вартою.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Судом встановлено, що 24 червня 2017 року ОСОБА_10 , перебуваючи на вулиці Незалежності поблизу будинку №203 в смт Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, близько 17 години 20 хвилин на зауваження ОСОБА_11 , який займає посаду інспектора СРПП Нижньосірогозького відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, перебував на цей час поза службою, що до необхідності звільнити проїжджу частину дороги, змістити з дороги належний ОСОБА_10 транспортний засіб - моторолер, та не вживати алкоголь, відмовився та підійшов до ОСОБА_11 , та відвів для перемовин, отримавши відмову ОСОБА_7 на пропозицію вирішити питання з адміністративними протоколами, складеними відносно нього раніше, розпочав сварку, під час якої завдав удар рукою в обличчя ОСОБА_11 . Присутній біля моторолера ОСОБА_9 , не знаючи причин сутички поспішив на допомогу ОСОБА_10 , наблизившись наніс кілька ударів руками ОСОБА_11 по тулубу, потилиці. В короткий проміжок часу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наносили удари кулаками та ногами в область голови, тулубу, кінцівок ОСОБА_11 , який чинив опір. Після прибуття наряду працівників поліції ОСОБА_9 вже в їх присутності підбіг та завдав ОСОБА_11 удар кулаком руки в обличчя, спричинивши пошкодження носу. Спільними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 завдано тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 200 від 04 серпня 2017 року віднесені до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати через істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України .
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 , в мотивування апеляційної скарги посилається на те, що жоден із свідків не надав прямої відповіді з приводу того, що стало підставою конфлікту, і хто саме та кому наносив удари. Доказів вини обвинувачених в судовому засіданні не встановлено. Також зазначає, що у порушення вимог ст.ст. 159, 160 КПК України, без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів слідчим до матеріалів вказаного кримінального провадження були залучені копії протоколів про адміністративні правопорушення складені ОСОБА_11 відносно ОСОБА_10 .
Окрім цього, вказує на порушення судом ст. 367 КПК України, а саме на те, що під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, окрім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Виходячи з записів судових засідань у даному кримінальному провадженні, судовий розгляд розпочато о 10 год. 15 хв. 05.03.2019 року, а о 10 год. 19 хв суд вийшов до нарадчої кімнати проголошення вироку відбулося о 17 год. 09 хв., тобто починаючи з 05 березня 2019 року 10 год. 19 хв. до 05 березня 2019 року 17 год. 09 хв. суд перебував у нарадчій кімнаті, однак, відповідно до відомостей з ЄДРСР, цим же складом суду, у період перебування в нарадчій кімнаті щодо прийняття судового вироку, відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , виносились та приймались судові рішення в інших справах, а саме справи №659/84/19, 659/90/19, 659/29/19, 659/8/19 та 659/185/19.
На підставі викладеного, просила повторно дослідити обставини, встановлені під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 05 березня 2019 року скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за ч.2 ст. 345 КК України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення; вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 05 березня 2019 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 345 КК України змінити, шляхом перекваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України на ч.1 ст. 125 КК України та визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши суддю - доповідача, захисника ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, прокурора та потерпілого ОСОБА_7 , які вважали апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, а в судових дебатах, залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку
Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або із порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
В апеляційній скарзі захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, які на її думку, судом першої інстанції не дано належної оцінки.
Враховуючи, що стороною захисту не наведено будь-яких обґрунтувань, які б вказували та те, що докази сторін обвинувачення та захисту були судом першої інстанції досліджені не повністю або з порушеннями, колегія суддів вважає, що підстави для повторного дослідження доказів та задоволення клопотання сторони захисту та обвинуваченого відсутні.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що її доводи фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів та встановленими судом обставинами кримінального провадження у судовому рішенні.
Як видно із вироку, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 345 ч. 2 КК України грунтується на доказах, які безпосередньо досліджені судом та оцінені з точки зору належності, допустимості та достатності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину не визанав, але підтвердив сварку з ОСОБА_11 , заперечив нанесення ударів та спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, стверджуючи, що взагалі не бив потерпілого. ОСОБА_10 не заперечив, що ОСОБА_11 дійсно раніше склав на нього адміністративні протоколи за вчинені правопорушення, але заперечив розмову з ОСОБА_11 24 червня 2007 року щодо вирішення питання відносно складених відносно нього адміністративних протоколів.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України кримінального правопорушення визнав частково, пояснивши, що дійсно 24 червня 2017 року разом з ОСОБА_10 перебував на АДРЕСА_2 . та виникла свірка з ОСОБА_11 за моторолер, який стояв на дорозі. Він побачив, як ОСОБА_11 з ОСОБА_10 . Він в присутності працівників поліції дійсно вдарив ОСОБА_11 кулаком в обличчя, про що жалкує. ОСОБА_9 виказав каяття щодо нанесеного ним удару ОСОБА_11 в обличчя, в іншому свою вину заперечив.
Суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на підставі виниклого конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який виник з ініціативи ОСОБА_10 , заподіяли умисних легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Ці висноки суду підтверджуютться показами потерпілого ОСОБА_11 який підтвердив, що займає посаду інспектора СРПП Нижньосірогозького відділення поліції Каховського ВП ГУНП в Херсонській області. 24 червня 2017 року близько 17 години 20 хвилин перебуваючи поза службою, на власному автомобілі під`їхав до свого будинку АДРЕСА_1 , неподалік на дорозі побачив моторолер, біля якого знаходилися ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . Вони вживали алкоголь. Оскільки моторолер та автомобіль перекривали проїжджу частину дороги, тому підійшов до моторолера, запропонувавши ОСОБА_10 прибрати його з дороги, та припинити вживати алкоголь. У відповідь ОСОБА_10 відмовив йому та відвів в сторону, розпочав розмову щодо можливості закриття раніше складених відносно нього під час виконання службових обов`язків двох адміністративних протоколів за вживання алкогольних напоїв у громадському місці, та за злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції. Він відмовив ОСОБА_10 після цих слів останній наніс удар в обличчя, та намагався затримати ОСОБА_10 , який чинив опір. На допомогу до нього підбіг ОСОБА_9 також наніс кілька ударів в область потилиці, спини, потім всі впали. По прибуттю працівників поліції протистояння припинилося. Раптом у присутності працівників поліції ОСОБА_9 підбіг та наніс кулаком удар в обличчя. Потерпілий ОСОБА_11 наполягав, що бійка виникла у зв`язку з його службовою діяльністю.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що між обвинуваченими та потерпілим виникла сутичка.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у судовому засіданні підтвердили, що 24 червня 2017 року знаходилися в смт Нижні Сірогози, на дорозі вулиці Незалежності на зауваження ОСОБА_11 відкотити моторолер з дороги, та припинити вживати алкоголь між ним та ОСОБА_10 з ОСОБА_9 виникла бійка. ОСОБА_9 побіг до ОСОБА_11 та вдарив його.
З показів свідка ОСОБА_16 вбачається, що він працює в поліції водієм. 24 червня 2017 року до чергової частини Нижньосірогозького відділення поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_17 , що на вулиці Незалежності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили бійку з її чоловіком. По прибуттю працівників поліції бійка припинилася. Слідчий почав проводити опитування про обставини події. ОСОБА_9 все ще лаявся, а потім підбіг до ОСОБА_11 та завдав удар в обличчя потерпілому.
Аналогічні покази в суді першої інстанції давали свідки свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 200 від 04 серпня 2017 року у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень. За часом виникнення ушкодження відповідають 24.07.2017 року.
Суд дійшов висновку, що показання обвинувачениєх є такими, що суперечать дослідженим у провадженні доказам і належним чином свій висновок мотивував.
Суд навів переконливі мотиви чому він не приймає до уваги покази обвинувачених про те, що вони ударів потерпілому не наносили, оскільки вони спростовуються покладеними в основу вироку доказами.
Так, покази потерпілого ОСОБА_11 підтверджуються показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про сутичку між ним та обвинуваченими, а свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 підтвердили, конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник з ініціативи ОСОБА_10 після зауваження, зробленого йому ОСОБА_11 з метою припинення виявленого правопорушень - необхідності перемістити моторолер з проїзної частини дороги, та припинення вживання алкоголю в громадському місці, та хто завдав потерпілому тілесних ушкоджень.
Колегія суддів вваажає, що працівники правоохоронних органів можуть визнаватись потерпілими не тільки тоді, коли вони виконували свої службові обов`язки, перебуваючи безпосередньо на службі, діючи за наказом чи розпорядженням, а й тоді, коли вони діяли в межах своїх повноважень з власної ініціативи.
Крім того, колегія суддів вваажає, що суд першої інстанції правильно встановив, що також підставою для конфлікту стало саме те, що старшим сержантом поліції, інспектором СРПП Нижньосірогозького ВП ОСОБА_11 10 травня 2017 року було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_21 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство (а.с. 130 Т-2), а 18 травня 2017 року ОСОБА_11 було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_10 за вчинення ним передбаченого ст. 185 КУпАП правопорушення злісна непокора законному розпорядженню поліцейського (а.с. 131 Т-2).
Отже оцінивши кожені із доказів сторонни захисту та сторонни обвинувачення, суд дійшов переконливого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновок суду грунтується на припущеннях та неналежних доказах є безпідставним.
Суд дослідив всі надані сторонами провадження докази, наявність будь-яких перешкод у поданні стороною захисту нових доказів не встановлено. Крім того, доводи апеляційної скарги захисника аналогічні доводам, які були предметом перевірки під час судового розгляду в суді першої інстанції і вони не спростовують висновків суду першої інстанції.
Як убачається зі змісту вироку, дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, суд належним чином мотивував своє рішення, проаналізував і дав відповідної оцінки доказам обвинувачення досліджених та оцінених ним із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, про що у вироку навів докладні мотиви згідно зі ст. 374 КПК України, у їх сукупності, навів у вироку переконливі мотиви, із яких він взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Тобто, суд на обґрунтування свого висновку щодо винності обвинувачених, проаналізував зібрані у справі докази і дав їм належну оцінку.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам по справі, вірно встановив фактичні обставини справи і обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та правильно їх кваліфікував.
Доводи захисника в апеляційній скарзі щодо порушення ст. 367 КПК України таємниці нарадчої кімнати є безпідставним.
Як вбачається з наданого суду апеляційної інстації відповіді Нижньосірогозького районного суду від 05.07.2019 року, суддя ОСОБА_1 05.03.2019 року по справах №659/84/19, 659/90/19, 659/29/19, приймав рішення з 0830 години до 09-30 годин, а по адміністративних справах 659/8/19 та 659/185/19 прийнято рішення про їх повернення. В період 10-19 годо до 17-09 годин 05.03.2019 року віддбулось слухання кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Інші справи в цей час не розглядалися.
Обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 призначене покарання в межах санкції частин статті, за яким їх засуджено. Приймаючи таке рішення суд керувався вимогами ст.ст. 50, 65 КК України та навів обґрунтування, які належить вважати достатніми.
Зокрема, покарання є таким, що відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, без порушення правил його призначення, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинувачених, характеризуючи данні, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, а також усі обставини справи, і яке є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку.
Істотних порушень вимог КПК , які б потягли за собою безумовне скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 408 п 4 ч 1 , ст. 419 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 05 березня 2019 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Судді: (підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2