Справа № 317/2657/19
Провадження № 1-кп/317/413/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000069 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, громадянина України, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника 2 роти охорони батальйону охорони у військовому званні «старший солдат», з незакінченою вищою освітою, раніше не судимого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до Указу в.о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошена часткова мобілізація та з 18 березня 2014 року настав особливий період, який діє по теперішній час.

З 12 жовтня 2016 року солдат ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 за контрактом на посаду номера обслуги 6-ї гаубичної артилерійської батареї 2 гаубичного артилерійського дивізіону.

04 січня 2019 року о 08 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно покинув розташування полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , що розташований поблизу АДРЕСА_2 .

Своїх службових обов`язків ОСОБА_4 після самовільного залишення військової частини не виконував, час проводив за межами військової частини на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не вживав, про себе не повідомляв.

19 червня 2019 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини та повідомив про себе.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

06 серпня 2019 року між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000069, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням строком 1 рік. Від обвинуваченого отримана згода на призначення такого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Вислухавши думку прокурора, думку обвинуваченого і його захисника, які просять затвердити угоду про винуватість, перевіривши угоду про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України та може бути затверджена судом з наступних підстав. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, відноситься до тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є можливим.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з іспитовим строком 1 рік.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 серпня 2019 року в кримінальному провадженні № 0000069 між прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.08.2019 року покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення лише у випадках, прямо передбачених КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1