Єдиний унікальний номер: 343/734/17
Номер провадження: 1-кп/0343/52/19
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

31 травня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в присутності запасного судді: ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора- ОСОБА_6 ,

перекладача- ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000409 щодо обвинувачених:

ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262 КК України,

ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

на розгляді Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000409 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч.4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2019 у судовому засіданні ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22.06.2019 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, зазначивши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу продовжують існувати надалі, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду, оскільки злочини, які їм інкримінуються відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, обвинувачені усвідомлюють про неминучість покарання; перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини. Обвинувачені ніде офіційно не працевлаштовані, джерела отриання доходів невідомі, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 є громадянами іншої держави і не мають постійного місця реєстрації. Судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває, а тому просив задовольнити подане клопотання.

Захисники заперечили у задоволенні клопотання прокурора, просили відмовити, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 331 КПК України та ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, відпали. Вважають, що їх підзахисним слід змінити запобіжний захід на більш м"який, не пов"язаний з позбавленням волі.

Обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 підтримали думку своїх захисників.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 строку тримання під вартою колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушеннячи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв"язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Сумніви та припущення щодо неможливості за станом здоров"я ОСОБА_8 утримуватисьт в Івано-Франківській УВП №12 та отримувати у ній необхідне лікування спростовуються висновком експерта №33 від 21.05.2019 комісійної судово-медичної експертизи. Згідно підсумків даної експертизи показів до додаткового обстеження ОСОБА_8 в умовах стаціонарного закладу та стаціонарного лікування на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи немає та дозволяє проводити консервативне лікування в умовах ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань №12". Стан ОСОБА_8 дозволяє йому брати участь в судових засіданнях.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинувачених, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, їм інкриміновано ряд умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі із застосуванням насильства, за які передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі, а отже усвідомлюють неминучість покарання. Також вагомим аргументом у підтвердження посилань прокурора є те, що ОСОБА_17 , ОСОБА_10 є громадянами іншої держави, вони без постійного місця реєстрації, ОСОБА_21 мешканцем іншої області, всі обвинувачені без будь-яких сталих матеріальних доходів та соціальних зв"язків, що може спонукати їх переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини. Суд у складі колегії суддів приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, а тому клопотання захисників з цього приводу не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинувачених не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим строк тримання під вартою до 29 липня 2019 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 29 липня 2019 року включно.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 29 липня 2019 року включно.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів -до 29 липня 2019 року включно.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів -до 29 липня 2019 року включно.

У задоволенні клопотання захисників про про заміну запобіжного заходу ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на більш м"який, не пов"язаний з триманням під вартою- відмовити.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", якому направити копію даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3