ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1998/19 Справа № 205/3049/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853 від 12 березня 2015 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харцизськ, Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року,

за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими та призначено, кожному з них, покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі обвинувачених звільнено з випробуванням строком на 1 рік та покладено на них обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Окрім цього, судом вирішено стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №410/38 від 22 квітня 2015 року в розмірі 491 гр. 04 коп., а також вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 10 березня 2015 року, близько 11 години, знаходячись біля гуртожитку, який розташований по пр.Свободи 89а, в м.Дніпро, вступили між собою в попередню змову на крадіжку майна, яке належить ПАТ «Дніпропетровський трубний завод». Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в той же день, тобто 10 квітня 2015 року, близько 11 години, діючи за попередньою змовою, наблизились до будівлі гуртожитку, який розташований по АДРЕСА_4 , де переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, згідно з розподіленими ролями, шляхом вільного доступу викрали вхідні металеві, які складались із профільної труби, марки с.3, вагою 50 кг., вартістю 150 грн., після чого з місця злочину зникли, завдавши ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» майнову шкоду на зазначену суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині розподілу процесуальних витрат, та зазначити в резолютивній частині вироку, що судові витрати слід стягнути на користь держави за проведення судово - товарознавчої експертизи №410/38 від 22 квітня 2015 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 245 грн. 52 коп., з кожного.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор, не заперечуючи доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні ними злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, посилається на істотне порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що солідарне стягнення суми судових витрат у цьому випадку законом не передбачено, а тому суд першої інстанції мав визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З апеляційної скарги видно, що висновок суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, прокурор не оскаржує.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою зміну вироку, колегія суддів приходить до висновку про їх обґрунтованість.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.
З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону видно, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.
Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що вони підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на те що суд неправильно розподілив між обвинуваченими процесуальні витрати у провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні в частині розподілу процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №410/38 від 22 квітня 2015 року по 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп., з кожного.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4