Справа № 487/5963/19
Провадження № 1-кс/487/6466/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду Заводського району м. Миколаєва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розглянути у визначені законом строки клопотання про вручення ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 23.07.2019 року вих. №07156.

В обгрунтування скарги зазначено, що 23.07.2019 року засобами поштового зв`язку Укрпошта до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, подано клопотання про вручення ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яке отримано 24.07.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте всупереч вимогам ст. 220 КПК України станом на 05.08.2019 року клопотання розглянуто не було, що свідчить про бездіяльність слідчого.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.
Представник ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, в судовому засіданні не був присутнім, про причини неявки суд не сповістив. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні у тому числі можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Встановлено, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 23.07.2019 року звернувся до Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєвіз клопотанням про вручення ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000346, внесеного до ЄРДР 13.05.2019 р. Клопотання було отримано 24.07.2019 року.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Рішення слідчого, прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це необхідним.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїх узагальненнях від 12 січня 2017 р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» в пункті 1.3 роз`яснив, що бездіяльність слідчого може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що у спосіб, визначений ст. 220 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 розглянуто не було. Так, відсутнє рішення про задоволення клопотання в разі наявності для цього підстав. Якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається в клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись ст.ст. 111, 112 КПК України, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення. При повній або частковій відмові в задоволенні клопотання слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення. Така постанова має бути доведена до відома особи, що зверталась із клопотанням.

Таким чином, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишено слідчим без належного реагування, тому є підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 55, 110, 220, 303, 307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000346 від 13.05.2019 р., розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від від 23.07.2019 р вих. 07156 відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1