Ухвала
Іменем України
29 жовтня 2019 р.

м. Київ
Справа №316/937/17
Провадження № 51-5392 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 серпня 2017 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 липня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 серпня 2017 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України. Постановлено привести у відповідність із законодавством України вирок Ленінського районного суду м. Новоросійська Краснодарського краю Російської Федерації від 15 серпня 2016 року, яким громадянина України ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. Зазначеною ухвалою визначено, що громадянин України ОСОБА_5 при продовженні відбування покарання на території України повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч.1 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 липня 2019 року вищезазначену ухвалу місцевого суду залишено без зміни.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до Глави 46 «Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб» КПК України.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
У ч. 7 ст. 610 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК України, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, тобто не можуть перешкоджати подальшому провадженню.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПК України дозволяє дійти висновку про те, що перегляд у касаційному порядку судових рішень, постановлених за результатами розгляду клопотання, що стосується вирішення питань, пов`язаних з приведенням вироку іноземних держав у відповідність із законодавством України, не передбачено, а тому суд касаційної інстанції не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 КПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги на такі судові рішення.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що у спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 серпня 2017 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 липня 2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3