БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУДЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1167/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р. м. Борзна

Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

представника особи, яка подала клопотання, - ОСОБА_3

слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзна в режимі відеоконференції клопотання ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» звернулося до суду з даним клопотанням, в якому просить скасувати накладений за ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.10.2019р. арешт на майно (системні блоки 11шт., монітори 12шт., клавіатури 11шт., комп`ютерні мишки 11шт., wifi-роутер 1шт., документи на 184 арк., гроші в сумі 2055 грн), що було вилучено під час огляду місця події 23.09.2019р. за адресою м. Борзна Чернігівської області, вул. П. Куліша, 106, та зобов`язати слідчого повернути належне ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» вищевказане майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що арешт на дане майно було накладено безпідставно та необгрунтовано, оскільки ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» є власником цього арештованого майна і використовувало його в орендованому приміщенні для здійснення законної господарської діяльності (розповсюдження державних лотерей); ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» не причетне до вчиненого кримінального правопорушення, не є учасником кримінального провадження, а вилучене майно товариства не може вважатися речовим доказом; відсутня розумність та співрозмірність; подальше застосування забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є недоцільним; слідчий протягом 48 годин до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна товариства не звернувся (не пізніше 25.09.2019р.), власнику дане майно не повернув, тоді як арешт на вилучене майно було накладено лише 16.10.2019р.

Представник ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Слідчий в судовому засіданні з вимогами клопотання не погодився, вважаючи необхідним залишення арешту вилученого 23.09.2019р. під час санкціонованого обшуку майна, оскільки матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів обгрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, досудове розслідування даного кримінального провадження триває й вилучене комп`ютерне обладнання передано для проведення призначеної слідчим експертизи.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з матеріалів справи, СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000586 від 17.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2019 року було задоволено клопотання слідчого про арешт майна; з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на: гроші в загальній сумі 2055 грн (28 купюр номіналом по 50 грн, 3 купюри номіналом по 100 грн, 1 купюру номіналом 200 грн, 2 купюри номіналом по 20 грн, 13 купюр номіналом по 5 грн, 5 купюр номіналом по 10 грн); монітори до комп`ютерів (11 моніторів марки «VievSonic», 1 монітор марки «BENG»), службову документацію на 92 аркушах, 21 карточку з надписом «VipClub», блокнот в клітинку з записом в ньому наборів цифр; комп`ютерні шнури в кількості 23 шт.; комп`ютерні мишки в кількості 11 шт.; комп`ютерне обладнання невідомого призначення (серійний номер (S/N) 20180420.22.901.010, Wi-Fi роутер, LOGIC POVER S/N LP 130800091, комутатор S/N 193V 8.0, обладнання марки Tenda NE 000126, металеву коробку з електрообладнанням); комп`ютерні клавіатури в кількості 11 шт.; комп`ютерні системні блоки в кількості 11 шт., які були вилучені 23 вересня 2019 року під час обшуку в нежитловому приміщенні, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 та яке орендує ОСОБА_6 .

Клопотання слідчого про арешт вилученого під час обшуку зазначеного майна надійшло до суду 25 вересня 2019 року, після чого в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.171 КПК України ухвалою слідчого судді від 27 вересня 2019 року на підставі ч.3 ст.172 КПК України повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Після доопрацювання дане клопотання надійшло до суду 30 вересня 2019 року й розглянуто в судовому засіданні на 16 жовтня 2019 року.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, слідчим не було порушено визначених ст.169, 171 КПК України строків звернення до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого під час санкціонованого обшуку, а розгляд самого клопотання об`єктивно не міг бути проведений у строк сімдесят дві години, так як у такий стислий термін неможливо було належним чином повідомити потенційного володільця майна (орендаря ОСОБА_6 ), не порушивши його законні права та інтереси; інформація про належність вилученого майна ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» слідчому судді не була відома. В зв`язку з цим, доводи клопотання ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» в цій частині не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження й згідно з ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Твердження ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» щодо відсутності обгрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, спростовується зібраними матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків, документами НСРД. Натомість не може бути достатнім та беззаперечним доказом на підтвердження законності господарської діяльності з розповсюдження державних лотерей надання ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» ряду копій документів, оскільки поряд з цим вилучене та арештоване комп`ютерне обладнання могло використовуватися й для зайняття незаконним гральним бізнесом, що має з`ясувати призначена слідчим 24 жовтня 2019 року судова комп`ютерно-технічна експертиза. Крім того, додані до клопотання ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» копії документів не засвідчені в установленому законом порядку, що дає підстави сумніватися в їх легітимності.

Доводи представника ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» про неправомірність призначення слідчим вказаної експертизи (необхідна ухвала слідчого судді) є безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення; водночас з 17 жовтня 2019 року КПК України у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» від 04.10.2019р. за №187-ІХ не надає повноважень слідчому судді щодо розгляду клопотань сторони обвинувачення про призначення експертизи й ухвалення рішення за результатами їх розгляду.

Не можуть бути взяті до уваги й посилання ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» на відсутність у товариства статусу учасника кримінального провадження та правової підстави для арешту майна, оскільки в даному випадку арешт накладено саме з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України й було враховано слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про арешт майна. Оскільки за допомогою вилученого комп`ютерного обладнання особам міг надаватися доступ до незаконних азартних ігор, воно може містити відповідне програмне забезпечення, а виявлені гроші набуті кримінально протиправним шляхом, то з огляду на приписи ст.98 КПК України ці матеріальні об`єкти належать до речових доказів.
Отже, зазначені обставини свідчать, що на даному етапі розслідування кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Водночас доводи ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» про те, що вилучене та арештоване майно не відноситься до незаконного грального бізнесу, не використовувалось та не могло використовуватись для здійснення азартних ігор, також потребують перевірки під час проведення досудового слідства, в тому числі й шляхом проведення відповідних експертних досліджень.

Відтак, в судовому засіданні встановлено, що потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала через незавершеність досудового розслідування, ненадходження висновків експертиз, тоді як передчасне скасування арешту на майно може перешкодити встановленню істини у справі та унеможливить виконання завдання, для виконання якого слідчий звертався до суду з клопотанням про арешт майна.

Наведений висновок суду узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішенням ЄСПЛ від 07.06.2007р. по справі «Смирнов проти Росії», де було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи; для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» не доведено, що в подальшому застосуванні арешту на вищезазначене майно відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано, в зв`язку з чим дане клопотання товариства не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ТОВ «ЛОТО-ПЛЮС» про скасування арешту майна відмовити.

Копію даної ухвали направити слідчому, прокурору, заінтересованим особам.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1