Справа № 462/4452/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/671/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 02 липня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

на розгляді у Залізничному районному суді м.Львова перебуває кримінальне провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

02 липня 2019 року прокурор звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді продовження тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинувачених від суду не усунуті, є ризики перешкоджання розгляду справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 02 липня 2019 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України по 31 серпня 2019 року включно.

Своє рішення суд мотивує тим, що клопотання прокурора є обґрунтованим, оскільки на даний час у судовому засіданні потерпілі та свідки пояснень не давали, що свідчить про реальну можливість здійснення на останніх тиску зі сторони обвинувачених, тобто на переконання суду існує очевидний ризик, зокрема і втечі обвинувачених, отже ризики, які виправдовують тримання їх під вартою не зменшилися. Також суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, оскільки їх належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та враховує, що обмежень щодо тримання обвинувачених під вартою суду не надано.
На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити дану ухвалу в частині не визначення розміру застави та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування вимог передбачених в апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду викладених в ухвалі фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для зміни ухвали. Апелянт вважає, що суд всупереч п.3 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до п.5 ст. 182 КПК України є надто суворим запобіжним заходом. Судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності. Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. У клопотанні і в ухвалі слідчого судді зазначено, що він намагався втекти з місця скоєння злочину, хоча дана обставина не була підтверджена в судовому засіданні, ОСОБА_7 на час його затримання знаходився у своєму автомобілі. Припущення, що ОСОБА_7 може впливати на інших свідків, підозрюваних шляхом переконання, залякування та схилити їх до зміни даних ними показань, теж не знаходить свого підтвердження, оскільки свідки та потерпілі допитані і їх попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Позиція слідчого, що у випадку не обрання тримання під вартою, ОСОБА_7 буде здійснювати тиск на інших підозрюваних, потерпілих, свідків, не відповідає дійсності. Прокурор та слідчий не довели можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи сторони захисту на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, то згідно із ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність визначення підозрюваному розміру застави, оскільки, продовжений ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`які запобіжні заходи, у тому числі і визначення підозрюваному розміру застави, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для визначення застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 02 липня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4