Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/747/19
ун. № 759/5707/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2019 за № 0001755, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Каховка, українки, громадянки України, яка здобула вищу освіту, не працює, незаміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження:

потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2019 за № 0001755, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений (стадія допиту свідків), а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був обраний та в подальшому продовжений обвинуваченій ОСОБА_3 ухвалою від 21.06.2019, спливає 19.08.2019 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , яке обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати такі ризики як переховування від суду та вчинення інших злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинила злочин у період умовно-дострокового звільнення, раніше неодноразово судима. Крім того, у обвинуваченої відсутні міцні соціальні зв`язки, до затримання вона не працювала, відтак, не мала постійного джерела доходів.
Захисник та обвинувачена заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що наведені прокурором ризики є необґрунтованими. Обвинувачена має постійне місце реєстрації та проживання у Київській області, має родину, тобто міцні соціальні зв`язки. Переховуватися від суду вона не має наміру, оскільки зацікавлена у розгляді справи. Також вона має захворювання, лікування якого в умовах слідчого ізолятора неможливе. Відтак, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла у вирішенні клопотання поклалася на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 та 331 КПК України, дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором у клопотанні, та сторони захисту, суд дійшов до висновку про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішень про обрання та подальшого продовження запобіжного заходу, а саме такі ризики як: ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_3 у провину носять суспільно небезпечний характер; обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не всі допитані судом, а також може вчинити інші злочини (кримінальні правопорушення), враховуючи її попередню поведінку.
Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_3 у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, в якому вона обвинувачується; дані про особу обвинуваченої, а саме: її вік, стан здоров`я,щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою; міцність її соціальних зв`язків в місці постійного проживання, а саме те, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у Київській області, незаміжня, раніше неодноразово судима.
За сукупності вище наведених обставин, які не спростовують доводи захисника та обвинуваченої щодо недоцільності застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
При цьому, на даному етапі розгляду кримінального провадження відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, її належну поведінку та попередити вчинення нових злочинів.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченій ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 жовтня 2019 року (включно), і утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, а саме в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживаннята/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з потерпілою даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1