Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3881/19
Провадження №1-кп/523/849/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000305 від 16.02.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кахул республіки Молдова, громадянина Молдови, з середньою освітою, офіційно неодруженого та не працевлаштованого, не маючого реєстрації на території України та до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
16.02.2019 року, приблизно о 04:00 годині, підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи на проїзній частині по вул.Балківська 10 в м.Одесі, діючи умисно й з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_8 та застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої й виявилось у нанесенні одного удару кулаком в її обличчя, що потягло заподіяння легкого тілесного ушкодження у вигляді синця обличчя, відкрито вирвав з рук потерпілої належну їй жіночу шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходились: косметичка з косметикою, загальною вартістю 3560 гривень; навушники марки «Sony», вартістю 3000 гривень; рукавички, вартістю 150 гривень; зарядний пристрій марки «LDNIO», вартістю 200 гривень; п`ять знижкових карток, заволодівши якими, вказаний підсудний з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом та спричинивши таким чином означеній потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6910 гривень.
У зв`язку з неявкою в судове засідання потерпілої ОСОБА_8 , яка належним чином повідомлялась про день, час і місце судового розгляду та звернулась до суду із заявою про розгляд кримінального провадження без її участі, суд з огляду на відсутність заперечень з цього приводу від інших учасників процесу та з метою дотримання розумності строків судового провадження, вирішив провести судовий розгляд цього провадження за відсутністю вказаної потерпілої.

Підсудний ОСОБА_6 , повністю визнавши свою провину за висунутим й викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні пояснив суду про обставини інкримінованого йому відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами процесу не оспорюються. При цьому, з`ясовувавши, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_6 у скоєнні ним злочину, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Зважаючи на наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а відтак суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення дій вказаного підсудного за ч.2 ст.186 КК України.

Так, з огляду на ч.2 ст.186 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає, зокрема за вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинений злочин та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер, обставини вчиненого ним та те, що скоєне ним поєднувалось із застосуванням фізичного насильства проти особи і відноситься до категорії тяжких злочинів, яке характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, а також судом враховується висновки досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, позиція потерпілої ОСОБА_8 з цього приводу та відсутність завданої їй матеріальної шкоди у зв`язку із вилученням органом досудового розслідування викраденого майна, стан здоров`я зазначеного підсудного та його особа раніше не судимий, неодружений та не працевлаштований, на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» не перебуває, але знаходиться на території України як громадянин іноземної держави без відповідної реєстрації з серпня 2018 року, тобто поза межами визначеного законом дозволеного строку.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6 , як зазначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, протягом кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду обставини інкримінованого підсудному ОСОБА_6 злочину, його наслідки та досліджені в судовому засіданні характеризуючі дані про особу підсудного, суд у контексті ст.ст.50, 65-67 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаного підсудного та недопущення вчинення ним нових злочинів недоцільне без тимчасової ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі й в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, яке належить відбувати у кримінально-виконавчій установі, що обумовлюється підвищеною суспільною небезпечністю скоєного, його поєднання із застосуванням фізичного насильства проти особи та неможливістю здійснення належного контролю й нагляду за підсудним з боку відповідного органу пробації (у разі використання інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням - ст.75 КК), у зв`язку з незабезпеченням останнього як громадянина іноземної держави місцем реєстрації або постійного проживання на території України.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

В силу ст.72 КК України, строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання у цьому кримінальному провадженні в порядку ст.208 КПК України, тобто з 16.02.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний носій - диск CD-R із записом камер відеоспостереження АЗС «БРСМ» за 16.02.2019 року, який зберігається в матеріалах досудового розслідування, - належить зберігати в цих матеріалах;

- рюкзак чорного кольору, косметичні засоби, навушники, печатки жіночі та чоловічі, ручку, зарядний пристрій, три шнури для підзарядки, чоловічий світшот, дві пластикові пляшки, корм для тварин, які зберігаються в камері сховища речових доказів Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області (квитанція 000126 від 18.04.2019 року) та на які накладено арешт за ухвалою слідчого судді від 18.02.2019 року (справа №523/2671/19, провадж.№1-кс/523/997/19), - повернути за належністю власникам.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_6 , а також надати іншим заінтересованим особам та направити для виконання в частині призначеного покарання - до «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1