ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/1464/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 та застосувано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло - квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду - в період доби з 23.00 год. до 06.00 год., в межах строку досудового розслідування на строк 1 місяць 23 дні, тобто до 02 жовтня 2019 року включно.
Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1)прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;
2)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу направлено для виконання до відділення органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 через слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 .
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 06.08.2019 року до суду надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці (а.с.77-79).
В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що в період лютого-липня 2017 року ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснив заволодіння коштами Інституту радіоелектроніки ім. О.Я. Усикова НАН України на користь підприємства ТОВ «НВМП» Зв`язокенергосервіс» в сумі 363 144,59 грн., що є великим розміром, виділеними на виконання першого етапу по розробці та проектуванню макетного зразка блоку керування за договором № 11/17 від 11.04.2017, укладеним між Інститутом радіоелектроніки ім. О.Я. Усикова НАН України та ТОВ «НВМП» Зв`язокенергосервіс».
Крім того, для забезпечення звітування про використання коштів ОСОБА_8 , являючись службовою особою, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 внесли до актів заздалегідь недостовірні відомості про понесені витрати на виконання науково-дослідної роботи на замовлення Інституту радіоелектроніки ім. О.Я. Усикова НАН України, безпідставно завищивши їх на загальну суму 363 144,59 грн.
03.08.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
В клопотанні слідчим вказано, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191 та ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, підтверджується наступними доказами:
-висновками судової економічної експертизи від 10.11.2017;
-показаннями свідків - працівників ТОВ «НВМП «Зв`язокенергосервіс» про незайнятість у виконанні дослідних розробок;
-показаннями свідків - працівників Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова про підготовку умов договору та визначення суми закупівлі саме ОСОБА_10 ;
-речовими доказами, вилученими під час обшуків - договір №11/17 від 11.04.2017 із додатками, акт №1 від 04.07.2017 виконання І етапу робіт за договором із відповідними розрахунками та додатками, звіт про виконані дослідження;
-висновком колегії Харківського територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо вчинення антиконкурентних дій з боку ТОВ «НВМП «Зв`язокенергосервіс»;
-протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, щодо погодження дій між ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 по укладенню договору, складанню звіту про виконання І етапу договору, обговоренню включенні зайвих витрат до звіту.
Слідчий вказав, що приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, зважаючи на те, що існує наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України у органу досудового розслідування виникла необхідність у обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту (а.с.2-4).

З ухвали слідчого судді вбачається, що частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя зазначив, що вважає недоведеними існування ризиків передбачених п.1, п.4 та п.5 ст.177 КПК України, а тому прийняв рішення щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 23-00 до 06.00 год. в межах строку досудового розслідування до 02 жовтня 2019 року включно (а.с.77-79).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого суді від 08.08.219 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту в період з 23-00 до 06-00 год. в межах строку досудового розслідування строком до 02 жовтня 2019 року та ухвалити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого подане у кримінальному провадженні №0001354 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 ..

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді незаконна та необгрунтована з порушенням норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи підозрювного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які наполягали на задоволенні апеляції, думку прокурора який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.2, п.3 ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину передбаченого ч.4 ст.191 та ст.28, ч.1 ст.366 КК України та наявністю ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Висновок слідчого судді щодо часткового задоволення клопотання слідчого ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про те, що висновок слідчого та прокурора щодо запобігання встановленим при розгляді клопотання ризикам можливе лише при умові цілодобового домашнього арешту є помилковим, та зазначає, що вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби. З даним твердженням погоджується і апеляційна інстанція.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З ухвали слідчого судді вбачається, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 та ст.28, ч.1 ст.366 КК України.
2.наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.2,п.3 ч.1 ст.177 КПК України;
При цьому слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З вищезазначеними висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.2, п.3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 домашнього арешту в певний період з 23-00 доо 06.00 год., погоджується і апеляційний суд.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Посилання захисника на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в наслідок невідповідності висновків суду викладених в судовому рішення фактичним обставинам кримінального провадження необґрунтовані.
Судова колегія акцентує увагу, що на даній стадії судового процесу вона переглядає судові матеріали, які містять лише клопотання щодо обрання запобіжного заходу та матеріали долучені до нього на обгрунтування і матеріали кримінального провадження не були предметом дослідження слідчого судді, оскільки досудове розслідування в розумінні вимог п.5 ч.1 ст.3 КПК України ще не закінчено.
Визнання доказів недопустимими на даній стадії судового розгляду є процесуально неможливим, оскільки згідно ст. 94 КПК України проводить оцінку доказів за своїм внутрішнім переконанням яке має гуртуватися на всебічному, повному та неупередженому всіх обставин кримінального провадження.
Посилання захисника на узагальнення судової практики від 07.04.2014 року не суттєве, оскільки вона не є нормою права.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу в судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2019 року щодо застосування у відношенні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: