Справа № 152/248/18
Провадження №11-кп/801/418/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 14.12.2017, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_11 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 14.12.2018, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, працюючого в КП «Київтеплотраси», військовозобов`язаного, не судимого в силу ст. 89 КК України,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців, без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено до відбування ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців, без конфіскації майна.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не застосовувався.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 вирішено обчислювати з дня звернення вироку до виконання.
Зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 перебування його під вартою з 14.12.2017 по 15.12.2017 один день.

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено до відбування ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не застосовувався.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в кінці жовтня 2017 року у вечірній час, з метою вчинення крадіжки, прийшли до господарського приміщення ОСОБА_12 , яке знаходиться на АДРЕСА_3 , і, за попередньою змовою між собою, зірвавши навісний замок, проникли в приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали пральний порошок для автоматичного прання «PERSIL COLD ZEYME» вагою 5 кг, вартістю, відповідно до висновку експерта за №106-108/18-21 від 15.01.2017, 218 грн., три пляшки мінеральної води «Артезіанська» ємкістю по 1,5 л, вартістю 10,80 грн. кожна, відповідно до висновку експерта за №106-108/18-21 від 15.01.2017, на суму 32,4 грн., після чого покинули місце крадіжки та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли збитку потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 250,40 грн.
Продовжуючи скоювати злочини обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою в кінці листопада 2017 року у нічний час з метою крадіжки прийшли до будинку ОСОБА_13 , який знаходиться в АДРЕСА_4 , і у якому ніхто не проживає, та, відхиливши дверну раму, проникли у будинок, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали п`ять пластикових ящиків з волоським горіхом загальною вагою 31,25 кг вартістю 28,25 грн. за один кілограм горіхів на суму 882,81 грн., та вартістю 5,50 грн. за один пластиковий ящик на суму 27,50 грн., відповідно до висновку експерта за №104/105/18-21 від 16.01.2017, після чого покинули місце крадіжки, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 910,31 грн.
Продовжуючи скоювати злочини, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в кінці листопада 2017 року у вечірній час з метою крадіжки прийшли до будинку ОСОБА_14 , який знаходиться в АДРЕСА_3 , і у якому ніхто не проживає, та, за попередньою змовою між собою, відкривши незамкнені двері, проникли у будинок, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали холодильник «Свияга» вартістю, відповідно до висновку експерта за №109/18-21 від 15.01.2018, 397,50 грн., після чого покинули місце крадіжки та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_14 на загальну суму 397,50 грн.
Продовжуючи скоювати злочини, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на початку грудня 2017 року у вечірній час з метою крадіжки прийшли до домоволодіння ОСОБА_15 , яке знаходиться в АДРЕСА_5 , перелізли через паркан на подвір`я, і, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попередньою змовою між собою, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали з присадибної земельної ділянки виготовлений з нержавіючої сталі чан місткістю 500 л, вартістю, відповідно до висновку експерта за №110/18-21 від 15.01.2018, 1983 грн., після чого покинули місце крадіжки та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 1983 грн.
Крім того, продовжуючи скоювати злочини, 08.12.2017 у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою крадіжки прийшли до будинку ОСОБА_13 , який знаходиться в АДРЕСА_4 , і у якому ніхто не проживає, та, за попередньою змовою між собою, зірвавши навісний замок на дверях, проникли у будинок, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, викрали морозильну камеру «ZANUSSI ZFP 18200 WA»» вартістю, відповідно до висновку експерта за №7444/17-21 від 04.01.2018, 8717,43 грн., монітор марки «SAMSUNG» моделі «SAMTRON 56Е», вартістю, відповідно до висновку експерта за №7445-7446/17-21 від 04.01.2018, 300 грн., клавіатуру марки «MITSUMI» моделі «KFKEA4SA» вартістю, відповідно до того ж висновку експерта, 115 грн., після чого покинули місце крадіжки, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 9132,43 грн.
Також, 14.12.2017 приблизно о 04 годині 50 хвилин обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою крадіжки прийшли до території готелю «Гостинний двір», що знаходиться в м. Шаргород Вінницької області на вул. Маліванчука, 33, де виявили автомобіль марки «ВАЗ 2104» з державним номером НОМЕР_1 , який на праві керування належить ОСОБА_16 , з якого вирішили викрасти акумуляторну батарею. Після цього обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно, таємно, за попередньою змовою між собою, повторно, з корисливих мотивів, відкривши капот автомобіля, викрали акумуляторну батарею марки «WESTA Premium 74Ah 720A» вартістю, відповідно до висновку експерта №40 від 06.02.2018, 1820 грн., та покинули місце крадіжки, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.
При цьому, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли збитку потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 1820 грн.
До того ж, 14.12.2017 приблизно о 05 годині 10 хвилин обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз ПСК «Шаргородський ринок», що знаходиться на вул. Маліванчука в м. Шаргород Вінницької області, побачивши автомобіль марки «ВАЗ-21043» жовтого кольору з державним номером НОМЕР_2 , який на праві користування належить ОСОБА_17 , вирішили незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом. Після цього, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, розподіливши між собою ролі, підійшли до автомобіля «ВАЗ-21043» з державним номером НОМЕР_2 , та, згідно з розподіленими ролями, обвинувачений ОСОБА_8 сів за кермо вказаного автомобіля, а обвинувачений ОСОБА_7 на праве пасажирське сидіння. Побачивши у замку запалювання ключ, обвинувачений ОСОБА_8 повернув його, завів автомобіль та поїхав з місця вчинення злочину, при цьому, під час руху обвинувачений ОСОБА_8 не справився з керуванням та здійснив зіткнення автомобіля з парканом по вул. Маліванчука в м. Шаргород, пошкодивши лівий бік автомобіля, а в подальшому під час керування автомобілем в ході руху в напрямку до м. Жмеринка обвинувачений ОСОБА_8 пошкодив автомобіль з правого боку. Приїхавши у м. Жмеринка Вінницької області, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зупинили та залишили автомобіль на узбіччі проїжджої частини дороги на вул. І.Франка, неподалік від будинку №138.
Згідно з висновком експерта за №352 від 29.01.2018, розмір матеріального збитку, завданий потерпілому ОСОБА_17 в результаті пошкодження автомобіля, з ПДВ, складає 20399,02 грн.
Крім того, 14.12.2017 року приблизно о 05 годині 10 хвилин обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час незаконного заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ-21043» жовтого кольору з державним номером НОМЕР_2 , який на праві користування належить ОСОБА_17 , у салоні автомобіля виявили товари, належні ОСОБА_18 , призначені для продажу, які були складені у поліетиленові мішки, які, умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою викрали.
Таким чином, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрали належні ОСОБА_18 товари, вартість яких визначена відповідно до висновку експерта за №7359/17-21 від 26.12.2017, а саме: 6 пар рукавиць «Корона» вартістю 34,55 грн. за одну пару на суму 207,30 грн.; 16 пар рукавиць (без пальців) дитячих «Корона» вартістю 31 грн. за одну пару на суму 496,00 грн.; 3 пари рукавиць чоловічих «Корона Gloves» вартістю 24,93 грн. за одну пару на суму 74,79 грн.; 4 пари рукавиць для малюків «Пані рукавичка» вартістю 36,55 грн. за одну пару на суму 146,20 грн.; 5 пар рукавиць сіро-білого кольору без маркування вартістю 10,2 грн. за одну пару на суму 510 грн.; 4 пари рукавиць «Montage Doble» вартістю 31,34 грн. за одну пару на суму 125,36 грн.; 6 пар дитячих домашніх в`язаних капців-балеток «Softsail» вартістю 70 грн. за одну пару на суму 420 грн., 25 пар дитячих текстильних капців вартістю 87,35 грн. за одну пару на суму 2183,75 грн., 1 пару дитячих утеплених пінеток вартістю 87,63 грн.; 9 штук теплих жіночих колгот коричневого та чорного кольорів вартістю 87,94 грн. за одну штуку на суму 791,46 грн.; 7 штук жіночих лосин «Kenalin» вартістю 73,50 грн. за одну штуку на суму 514,50 грн.; 2 штуки жіночих гамашів чорного кольору «Мальва» вартістю 128,50 грн. за одну штуку на суму 257 грн.; жіночі рейтузи коричневого кольору вартістю 128,50 грн.; чоловічі лосини «JuJube» вартістю 84,94 грн.; 2 штуки теплих жіночих колгот «JuJube» чорного кольору вартістю 75 грн. на суму 150 грн.; 4 штуки жіночих колгот «Kenalin» вартістю 80,67 грн. за одну штуку на суму 322,68 грн.; чоловічі труси «Redoor» вартістю 34,28 грн.; 6 штук дитячих светрів чорного кольору «Simara» вартістю 121 грн. за один на суму 726 грн.; 5 халатів вартістю 111,50 грн. за один на суму 557,50 грн.; 5 чоловічих в`язаних шапок вартістю 70 грн. за одну на суму 350 грн.; дитячі теплі штани синього кольору «Mill Warii» вартістю 94,44 грн.; колготи «Pantera Victoriana 40 den» вартістю 17,06 грн.; 9 чоловічих натільних футболок вартістю 103,94 грн. за одну на суму 935,46 грн.; 5 чоловічих байкових сорочок «hetai» вартістю 95 грн. за одну на суму 475 грн.; 9 дитячих светрів «Cerenimo Baby» вартістю 93,67 грн. за один на суму 843,03 грн.; 8 дитячих светрів «Peti Bebe» вартістю 100 грн. за один на суму 800 грн.; 4 дитячих светри сірого кольору «Colegga» вартістю 88,77 грн. за один на суму 355,08 грн.; дитячі труси «DoReMi» вартістю 28,90 грн.; 2 штанів «Малиш» вартістю 65 грн. за одні на суму 130 грн.; 8 пар чоловічих шкарпеток «Житомир» вартістю 14,5 грн. за одну пару на суму 116 грн.; 11 пар чоловічих шкарпеток «Корона Sport» вартістю 10,20 грн. за одну пару на суму 112,20 грн.; 15 пар чоловічих шкарпеток «For Trainin Sport Soks club» вартістю 13,20 грн. за одну пару на суму 198 грн.; 4 пари чоловічих шкарпеток «Добра пара» вартістю 10,35 грн. за одну пару на загальну суму 41,40 грн.; 2 пари чоловічих шкарпеток «Sport Line» вартістю 12,37 грн. на суму 24,74 грн.; 10 пар чоловічих шкарпеток «Milena mens socks» вартістю 10,10 грн. за одну пару на суму 101 грн.; 3 пари чоловічих шкарпеток «Angora» вартістю 21,53 грн. за одну пару на суму 64,59 грн.; 3 пари жіночих шкарпеток «Softsail Thermo» вартістю 29 грн. за одну пару на суму 87 грн.; 3 пари жіночих шкарпеток «Xinlang Thermo» вартістю 28,50 грн. за одну пару на суму 85,50 грн.; 5 пар дитячих шкарпеток для хлопчиків «Свет» вартістю 11,50 грн. за одну пару на суму 57,50 грн.; 5 пар дитячих шкарпеток для дівчаток «Свет» вартістю 11,50 грн. за одну пару на суму 57,50 грн.; 10 пар жіночих махрових шкарпеток «Корона» вартістю 20,25 грн. за одну пару на суму 202,50 грн.; 8 пар жіночих кольорових шкарпеток «Milena» вартістю 8,92 грн. за одну пару на суму 71,36 грн.; 13 пар дитячих кольорових шкарпеток «Версаль» вартістю 10,31 грн. за одну пару на суму 134,03 грн.; 12 пар шкарпеток для хлопчиків «Малиш» вартістю 11,10 грн. за одну пару на суму 133,20 грн.; шкарпетки дитячі червоного кольору «Montebello» вартістю 22,37 грн.; 2 пари жіночих шкарпеток «Ластівка» рожевого кольору вартістю 11,50 грн. за одну пару на суму 23 грн.; утеплені зимові штани для дівчинки «Owaner» вартістю 130 грн.; 3 штанів для дівчаток «GNG» вартістю 76,34 грн. за одні на суму 229,02 грн.; 2 штанів для хлопчиків «Золото» вартістю 76,34 грн. за одні на суму 125,68 грн.; дитячі колготи блакитного кольору вартістю 37,10 грн.; 6 чоловічих светрів чорного кольору вартістю 121 грн. за один на суму 726 грн.; 2 кофти чоловічих «Cegish» вартістю 93,75 грн. за одну на суму 187,50 грн.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли збитку потерпілій ОСОБА_18 на загальну суму 14815,31 грн.
При цьому суд визнав недоведеним обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , в тому, що він на початку грудня 2017 року у вечірній час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_6 і належить ОСОБА_7 , де він спільно із ОСОБА_19 , ОСОБА_20 розпивав спиртні напої, скориставшись тим, що ОСОБА_19 сп`янів та ліг спати в одній із кімнат квартири, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, з метою крадіжки підійшов до куртки ОСОБА_19 , що знаходилася у коридорі квартири, та умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав із кишені куртки належний ОСОБА_19 мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «105» вартістю, відповідно до висновку експерта за №270/18-21 від 15.01.2018, 204,30 грн., після чого покинув квартиру ОСОБА_7 , а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, заподіявши збитку потерпілому ОСОБА_19 на загальну суму 204,30 грн.
Не погодились з вироком суду та подали апеляційні скарги:
-обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять скасувати вирок і призначити новий розгляд справи. Вказують, що у справі відсутні докази, які б доводили їх вину у вчинені інкримінованих злочинах, окрім їх пояснень. Також посилаються, що до справи не долучено докази, які спростовують їх винуватість.
-прокурор ОСОБА_11 просить скасувати вирок в частині виправдання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні ним на початку грудня 2017 року крадіжки мобільного телефону «НОКІА», належного ОСОБА_19 . На переконання прокурора у кримінальному провадженні наявні докази, які повністю доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки мобільного телефону, зокрема пояснення потерпілого ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Апелянт вважає, що суд безпідставно визнав недопустимим доказом відомості, що містяться в протоколі огляду речі мобільного телефону від 06.01.2018. Також прокурор вказує, що суд не правильно зарахував ОСОБА_8 строк тримання під вартою та не правильно визначив початок строку відбування покарання обвинуваченими.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачених та їх захисників щодо апеляційної скарги, які просили вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, провівши судові дебати та надавши обвинуваченим останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинувачених не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду крадіжки телефона у ОСОБА_19 , не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
Згідно норми закону в мотивувальній частині вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.
Цих вимог закону, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції дотримався.
Як убачається з вироку, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 і визнане судом недоведеним по окремому епізоду крадіжки, а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Ухвалюючи виправдувальний вирок в частині окремого епізоду, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_8 обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку.
По епізоду крадіжки телефону судом було допитано обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_19 та свідків сторони обвинувачення ОСОБА_21 та ОСОБА_20 .
Проаналізувавши вказані докази, суд достеменно встановив, що вони не підтверджують винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а показання обвинуваченого ОСОБА_7 , надані в суді, спростовують його винуватість. З пояснень свідка ОСОБА_21 , наданих суду першої інстанції, також не вбачається, що крадіжку телефона у ОСОБА_19 вчинив ОСОБА_8 , як і не підтверджується даний факт поясненнями свідка ОСОБА_20 .
Крім того, суд першої інстанції правильно визнав недопустимим доказом відомості, що містяться у наданому стороною обвинувачення протоколі огляду речі мобільного телефона від 06.01.2018, оскільки у цьому протоколі не зазначено, хто його складав. У протоколі міститься посилання на те, що в ході огляду речі ОСОБА_7 повідомив, що мобільний телефон, який оглядається і який він добровільно видає поліцейським, йому передав ОСОБА_8 , тоді як серед учасників огляду ОСОБА_7 не вказаний (а.с.103 т.2).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
В ч. 4 ст. 17 КПК України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами провадження докази, оцінив їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та дійшов однозначно правильного переконання, що в частині висунутого ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України по факту крадіжки мобільного телефона у ОСОБА_19 , стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_8 даного злочину, обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях.
Жодні доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для виправдання ОСОБА_8 , а формальні посилання в апеляційній скарзі на те, що сторона обвинувачення представила в суді першої інстанції достатньо доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна у ОСОБА_19 , не може бути прийняте колегією суддів до уваги, оскільки кожному доказу як сторони обвинувачення, так і сторони захисту суд першої інстанції у вироку, з посиланням на вимоги кримінального процесуального закону, дав обґрунтовану оцінку на предмет належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, твердження прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження є надуманими.
Разом з тим, слушними є доводи прокурора щодо зарахування ОСОБА_8 в строк відбування покарання перебування його під вартою та визначення початку строку відбування покарання.
14.12.2017 ОСОБА_8 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. 15.12.2017 ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 звільнено з під варти та застосовано до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ч. 3, ч. 5 ст. 115 КПК України зарахуванню в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування його під вартою підлягає два дні, а не день, як зараховано судом першої інстанції.
Окрім того, суд першої інстанції не вірно визначив початок строку відбування покарання обвинуваченими з дня звернення вироку до виконання, адже фактично вирок почне виконуватись лише після затримання обвинувачених.
Звернення вироку до виконання є процесуальною дією суду щодо направлення розпорядження про виконання вироку та його копію відповідному органу чи установі.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально. Запобіжний захід у виді тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні стосовно них не обирався. В даному випадку початок строку відбування покарання має рахуватись з моменту затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на виконання оскаржуваного вироку.
В апеляційній скарзі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просять вирок суду першої інстанції скасувати через неповноту судового розгляду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Відповідно до вимог пп. 2-7 ч. 2 ст. 412, ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:
1) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;
2) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ст.381 КПК, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;
3) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;
4) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;
5) порушено правила підсудності;
6) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції;
7) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;
8) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Інших правових підстав скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції КПК не передбачає.
Жодної з наведених підстав не вказано обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та не було встановлено під час апеляційного розгляду кримінального провадження.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку, дослідив у судовому засіданні та навів у вироку.

Версія обвинувачених щодо непричетності до вчинення злочинів є неспроможною, адже не підтверджується жодним доказом та сприймається судом як намагання уникнути відповідальності. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачені частково визнавали свою вину та давали викривальні пояснення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що на підставі тих доказів, які були предметом перевірки в судовому засідання, судом першої інстанції з достатньою повнотою з`ясовані всі обставини, які могли мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 14.12.2018 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України змінити.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 перебування його під вартою з 14.12.2017 по 15.12.2017 два дні.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обчислювати з дня їх затримання в порядку виконання вироку.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом

Суддя