Справа №588/1956/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/536/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 588/1956/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 17 січня 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

13.02.2018 року за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 03 років 03 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 01 рік,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно якої останній просить вирок суду змінити та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день за два дні позбавлення волі, з 24 жовтня 2018 року до набрання вироку суду законної сили.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і по цьому закону призначено покарання у виді 03 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року чотири місяці позбавлення волі і призначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 03 років 04 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати на користь держави на залучення експерта у розмірі 572 грн. 00 коп.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд ухвалюючи вирок не зарахував йому попереднє ув`язнення у строк позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 06 жовтня 2018 року близько 20 год. 00 хв. проходячи повз домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, проникнувши на територію господарства через незамкнену хвіртку, за допомогою викрутки, яку мав з собою, вийняв скло у віконній рамі та через віконний отвір проник до приміщення будинку, звідки вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_8 , заподіявши останньому майнових збитків у розмірі 243 грн.

18 жовтня 2018 року у період часу з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 реалізовуючи корисливий умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення майнової шкоди потерпілому, через незамкнену хвіртку проник на територію домогосподарства, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб та господаря, за допомогою викрутки, яку мав з собою, ОСОБА_6 вийняв скло у віконній рамі та через віконний отвір проник до приміщення будинку, звідки вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_9 , заподіявши останньому матеріального збитку на суму 2775 грн.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого, який вимоги апеляційної скарги підтримав, прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 3 КК України кваліфіковані вірно.

Доводи у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2018 року до дня набрання оскаржуваного вироку законної сили із співвідношенням один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) є необґрунтовані.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, 06 жовтня 2018 року та 18 жовтня 2018 року.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Згідно до Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, частина п`ята статті 72 КК України викладено у такій редакції: «5. Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Даний Закон набрав чинності з дня наступного за днем його опублікування, тобто з 21.06.2017 року.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношенням один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року), не підлягає задоволенню.

Ураховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 409, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 17 січня 2019 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4