Справа № 387/192/19
Провадження № 1-кп/396/94/19
УХВАЛА
11.06.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про відмову від захисника ОСОБА_5 , яке він обґрунтовував тим, що захисник неналежним чином здійснює його захист, зокрема неналежно консультує з питань захисту, не виконує свої обов"язки. Просив замінити захисника, призначивши іншого.
Прокурор не заперечив, щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , вказавши що існують протиріччя між адвокатом та підзахисним, однак які саме не вказав.
Захисник ОСОБА_5 заперечував доводи обвинуваченого, вказав, що він здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 за призначенням, він будує позицію захисту за погодженням із обвинуваченим, непорозуміння та протиріч з обвинуваченим щодо способу захисту у них немає, він не відмовляється від своїх обов`язків.
Судом встановлено, що захист обвинуваченого в даному кримінальному провадженні здійснює адвокат ОСОБА_5 , якого призначено через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області не судом, а допущено до захисту на стадії досудового розслідування 31.01.2019 року.
Відповідно до ст.54 КПК України - підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або його замінити. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений в порядку, передбаченому ст.49 цього Кодексу для здійснення захисту за призначенням.
Розглядаючи клопотання обвинуваченого, щодо відмови від захисника, повинно бути враховане наступне: безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу до правосуддя (ч.1 ст.13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу).
При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст.49 КПК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.
Згідно п.9 ч.1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення (яке видається у формі наказу).
Виключні підстави та порядок заміни адвокатів, що надають безоплатну вторинну правову допомогу, визначені ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Відповідно до ч.2 ст.54 КПК України відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфідеційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.
Суд звертає увагу, що мета діяльності захисника в кримінального провадженні є захист прав та інтересів учасників кримінального провадження передбаченими законом способами та засобами з дотриманням процесуальної форми. Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Разом з тим, суд вважає, що гарантії забезпечення права на правову допомогу в частині вибору захисника можуть піддаватись обмеженням з боку держави в частині регулювання питань, що стосуються забезпечення безоплатної правової допомоги.
В цьому контексті слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини і у низці рішень обґрунтовує застосування обмежень права вибору захисника, перш за все, при наданні безоплатної правової допомоги. Так у справі «Круасан проти Німеччини» ЄСПЛ відзначив, що стаття 6 п. 3 (с) Конвенції визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисника на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно (п.29 такого рішення ЄСПЛ).
Таким чином суд констатує, що право на захист в даному аспекті права на отримання безоплатної правової допомоги від адвоката не є абсолютним.
Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості проводити судом заміну чи відсторонення адвоката, призначеного Центром для надання БВПД (за виключенням питання відводу захисника в порядку ст.78 КПК України).
Таким чином, після надання можливості конфідеційного спілкування захисника ОСОБА_5 з обвинуваченим ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників провадження, судом не встановлено жодної обставини, передбачуваної ст. 78 КПК України для відводу захисника ОСОБА_5 , участь якого при розгляді спарви є обов`язковою, оскільки обвинувачений закінчив 6 класів початкової школи, судом не встановлено фактів порушення, передбачуваних ст.47 КПК України адвокатом ОСОБА_5 , за таких обставин суд не вбачає підстав для заміни захисника та приймає рішення відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого з цього приводу.
При цьому суд поважає право обвинуваченого на вільний вибір захисника та вважає за необхідне роз`яснити останньому, що він не позбавлений права самостійно або через родичів укласти договір із іншим захисником для забезпечення дотримання своїх прав, свобод і законних інтересів.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.49, 78,ст.54 КПК України, Законом України «Про безоплатну правову допомогу», суд,-
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відмову від захисника ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1