У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 грудня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньо освітою, неодруженого, офіційно не працює, не одруженого, має неповнолітню дитину на утриманні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неоднарозово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні № 0003804 від 13.10.2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 28 грудня 2019 року.
Визначено підозрюваному заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 280 гривень.
Постановлено, у разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю;

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, або застави у значно меншому розмірі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає, ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінуємого кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначає, що суд не встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину саме ОСОБА_6 , оскільки, не дослідив наявні відеофайли з місця пригоди, не заслухав пояснення свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Досудовим слідством ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 12.10.2019 о 17:33 год., знаходячись на ринку "Торг-Сервіс" за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 156-А, біля торгівельного кіоску, діючи по раптово виниклому умислу, направленому на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом ривку з плеча потерпілої ОСОБА_9 , відкрито викрав жіночу сумочку, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, з грошовими коштами в сумі 17000 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

25.10.2019 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Слідчим до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , з метою запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілу та свідка.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного джерела доходу, наявність судимостей, послався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання доведеним ризикам та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру заставу у сумі 80 280 гривень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме:протоколами допиту потерпілої від 13.10.2019 та свідка від 14.10.2019, згідно якого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснили, що перебуваючи біля сигаретного кіоску на ринку "Торг-Сервіс" у ОСОБА_9 з плеча зірвав сумочку з грошовими коштами в розмірі 17000 грн. чоловік високого зросту приблизно 180-185 см, худорлявої статури, віком приблизно 35 років, темне волосся, одягнутий в чорну куртку з капюшоном, чорні штани та кросівки; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.10.2019, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_6 як особу, яка 12.10.2019 приблизно о 17:30, знаходячись на ринку "Торг-Сервіс", з плеча ОСОБА_9 відкрито викрав сумку з грошовими коштами в сумі 17000 грн.; протоколами огляду предмету від 26.10.2019, згідно яких в ході перегляду відео записів з камер відео спостереження торгівельних кіосків та кафе "Едельвейс", розташованих на ринку "Торг-Сервіс", встановлено, як чоловік високого зросту, худорлявої статури, волосся темне середньої довжини, одягнутий в чорну куртку з капюшоном, чорні штани та чорні кросівки, йде позаду жінок, а потім вириває у першої жінки сумочку та біжить вздовж торгівельних кіосків в правий бік; як пояснила потерпіла ОСОБА_9 , що на даних відеозаписах зображена вона та її подруга ОСОБА_10 , а чоловік, який йде позаду, це ОСОБА_6 , який її пограбував, та якого вона впізнала на фотознімках під час проведення впізнання.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Тому доводи захисника про недопустимість доказів на підтвердження обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є неприйнятними.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та слідства, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідка у кримінальному провадженні.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, те що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності, останній раз у 2018 року та звільнившись з місць позбавлення волі, заходи до офіційного працевлаштування не вжив, не має стабільного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні заяви потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_8 , в яких вони просять застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вони побоюються за своє життя та здоров`я, а також незаконного впливу з боку підозрюваного, що в свою чергу дає підстави стверджувати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_8 .

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням наведене, є безпідставним доводи захисника щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також серйозність підозри, пред`явленої підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, про що просить апелянт.

Слідчим суддею також, належним чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, визначено розмір застави та зазначено, які обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за обставин вказаних в апеляційній скарзі.

В той же час, є наявною інша підстава для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали. Так, слідчим суддею не враховано те, що під час досудового розслідування строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 25.10.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто строк досудового розслідування даного кримінального провадження закінчується 25 грудня 2019 року. Проте слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 грудня 2019 року, тобто по за межами строку досудового розслідування.

З урахуванням вимог ст. 115, 197, 219 КПК України, та враховуючи зазначене вище, слідчий суддя мав право застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 і, відповідно, визначити дату закінчення дії ухвали про тримання під вартою до 25 грудня 2019 року.

За такого, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст. 376, 405 ,407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 грудня 2019 року до підозрюваного ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 грудня 2019 року.

Строк дії ухвали закінчується 25 грудня 2019 року.

Визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 280 гривень.
У разі внесення застави, ОСОБА_6 звільнити з під варти з покладенням на нього наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю;

Попередити ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді