Справа № 183/526/19
№ 1-кп/183/822/19
В И Р О К
іменем України

24 червня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду об`єднані в одне кримінальні провадження №0000112, №0000429за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 25.10.2018 р.Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 389, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт. 07.12.2018 р. в приміщенні Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській обл., розташованої за адресою: вул. М. Головко, б.18а, м. Новомосковськ Дніпропетровська область, ОСОБА_3 офіційно ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про те, що в разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч. 2 ст. 389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано відповідну підписку.

10.12.2018 р.в.о. голови Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області відправлено направлення, відповідно до якого ОСОБА_3 повинен приступити до відбування покарання з 10.12.2018 р., в цей же день в.о. голови Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області винесено розпорядження селищного голови №82, відповідно до якого з 10.12.2018 р. ОСОБА_3 залучено для відбування покарання безоплатно, з встановленням графіку та часу роботи, але не більше чотирьох годин в день згідно графіку.

ОСОБА_3 у період з 10.12.2018 р. по 21.12.2018 р. відпрацював 40 годин з призначених вироком суду 100 годин громадських робіт, а в подальшому з 22.12.2018 р. останній взагалі не з`являвся до Гвардійської селищної ради Дніпропетровської області для відпрацювання громадських робіт без поважних причин. У зв`язку з чим 27.12.2018 р. старшим інспектором Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській обл., ОСОБА_3 винесено попередження про те, що останній допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, яке полягає у нез`явленні на відбування громадських робіт без поважних причин та про те, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що у письмовому попередженні ОСОБА_3 поставив свій підпис.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання 100 годин громадських робіт, призначених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 р., достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку та умов відбування покарання, з 22.12.2018 р. по 21.01.2019 р. не з`являвся до Гвардійської селищної ради Дніпропетровської області для відпрацювання громадських робіт, про причини своєї неявки не повідомляв, тим самим ухилився від відбування покарання та з призначених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 р. 100 годин громадських робіт, відпрацював лише 40 годин.

16 лютого 2019 р. близько 11 год. 27 хв. ОСОБА_3 знаходився біля банкомату «Ощадбанк» по вул. Гагаріна, 12 в смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, маючи при собі картку банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яку йому добровільно надав ОСОБА_5 при цьому повідомивши пін-код для зняття грошових коштів на придбання продуктів харчування. В подальшому ОСОБА_3 перевіривши баланс картки та побачивши, що на ній знаходяться грошові кошти в сумі понад 5000 грн., переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та власник даної картки відсутній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчиняючи злочин повторно, з розрахункового рахунку картки банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , таємно викрав грошові кошти в сумі 5000 грн., які належать ОСОБА_5 , чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що у скоєному щиро кається, готовий нести кримінальну відповідальність передбачену законом.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, покарання просив призначити на розсуд суду, матеріальних претензій не має.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт;за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.Так, ОСОБА_3 раніше судимий, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив два злочини невеликої та середньої тяжкості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. ОСОБА_3 не працює, осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває.Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає рецидив злочину. Пом`якшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття, яке ґрунтується на визнанні вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, передбаченої законом.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд, виходячи з поняття покарання та його мети, керуючись ст. 50 КК України, беручи до уваги позицію потерпілого, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочинів, особи обвинуваченого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді арешту та обмеження волі з його реальним відбуванням. Суд не знаходить підстав для застосування до призначеного покарання випробування, передбаченого ст. 75, ст. 76 КК України, або призначення покарання більш м`якого ніж передбаченого законом відповідно до ст. 69 КК України.

Крім того, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочинипісля ухвалення вирокуНовомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської областівід 25.10.2018 р. і до повного відбуття покарання за ним, остаточне покарання слід призначити відповідно до вимог ст.ст. 70,71 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 ст. 374 КПКУкраїни:картку банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 необхідно залишити потерпілому за належністю.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України двамісяці арешту, за ч. 2 ст. 185 КК України один рік один місяць обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів один рік два місяці обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 р. та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання один рік два місяці один день обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Речовий доказ картку банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1