Справа № 441/548/18 1-кп/441/28/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2019 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок кримінальне провадження № 0001021 від 02.12.2017 р. відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок, Львівської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, розлученого, водія у ПП Богоніс, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 286 КК України, суд -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , 01 грудня 2017 р., близько 18.17 год., керуючи автомобілем марки Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним по вул. Львівська у м. Городок Львівської області в напрямку до м. Львів, при проїзді нерегульованого перехрестя автодороги Львів-Шегині та вулиці Львівської, неподалік будинку № 581 по вул. Львівській у м. Городок Львівської області, порушив вимоги п. 1.5 Розділу 1, п. 2.3б), п. 2.3.д) Розділу 2, п.16.11 Розділу 16 чинних Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виїзді на перехрестя нерівнохзначних доріг з другорядної дороги, не дав дорогу автомобілю марки ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі, а саме: автодорозі сполученням Львів-Шегині, в напрямку до с. Шегині, та мав перевагу у русі, чим створив аварійну обстановку, в результаті чого відбулось зіткнення між вказаними транспортними засобами, а пасажир автомобіля марки ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів правої вертлюгової западини, зламу коронкової частини 7-го зуба та рану на підборідді, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Порушення вказаних вимог правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди - заподіянням середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_7 у суді вину у вчиненому визнав повністю, обставини вчиненого правопорушення не заперечив та показав, що 01 грудня 2017 р., близько 18.00-18.30 год., виїжджав із другорядної дороги на головну дорогу, бачив автомобіль ВАЗ 2101 біля повороту на с. Керниця, Городоцького району, Львівської області, який рухався по головній дорозі, вважав, що він ще далеко, та виїхав на головну дорогу, де зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2101, вийшов з автомобіля, мав намір допомогти, бачив травму в потерпілого, у вчиненому розкаюється, усвідомив протиправність скоєного, просив пробачення у потерпілого, шкодує за вчиненим, цивільні позови у частині заявлених до нього вимог визнав частково, з покликанням на потребу у використанні транспорту, оскільки працює і автомобіль є єдиним джерелом його заробітку, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами та суворо не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість доведена об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Показаннями в суді потерпілого ОСОБА_6 про те, що 01 грудня 2017 р., увечері, їхав з роботи у м. Городок Львівської області, в напрямку с. Шегині, на пасажирському сидінні в автомобілі ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_8 , після зіткнення автомобілів втратив свідомість, отримав переломи тазу, інші травми, мав оперативне втручання, довго лікувався, мав душевні переживання, уточнений цивільний позов підтримав з мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити, обвинуваченому не пробачив, при обранні покарання покладається на розсуд суду.
Протоколом огляду місця ДТП від 01.12.2017 р., схеми та фототаблиці до нього (т.1 а.с. 165-185), з якого вбачається, що таким є ділянка автодороги Львів-Шегині, у м. Городок, Львівської області де, на проїзній частині дороги, розташовані пошкоджені автомобілі Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 .

Протоколом огляду місця події від 20.03.2018, схеми та фототаблиці до нього (т.1 а.с. 225-235), а також протоколом огляду речей (документів) від 20.03.2018 р., згідно якого таким є частина ділянки автодороги Львів-Шегині, у м. Городок, Львівської області, на якій розташовано АЗС «БРСМ», камера відеоспостереження якої зафіксувала момент зіткнення автомобілів Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 , що відображено на цифровому файлі.

Висновком експерта № 136/17 від 15.12.2017 р. згідно якого у ОСОБА_6 виявлено множинні переломи правої вертлюгової западини, злам коронкової частини 7-го зуба, рану на підборідді. Дані ушкодження утворились від контактів з тупими предметами, могли виникнути 01 грудня 2017 року, можливо під час дорожньо-транспортної пригоди до частин салону автомобіля, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (т.1 а.с.186).
Висновком експерта № 1/1794 від 21.12.2017 р., на експертизу якого надано автомобіль марки ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 , в якому зафіксовані зовнішні пошкодження та руйнування автомобіля, які утворились під час ДТП 01.12.2017 р. (т.1 а.с. 188-192).
Висновком експерта № 1/1793 від 21.12.2017 р., на експертизу якого надано автомобіль марки Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 , в якому зафіксовані зовнішні пошкодження та руйнування автомобіля, які утворились під час ДТП 01.12.2017 р. (т.1 а.с. 194-199).
Висновком експерта № 1/1792 від 21.12.2017 р., згідно якого зіткнення автомобілів Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 могло відбутись на правій смузі відносно напрямку до с. Шегині, мало місце зустрічно-перехресне зіткнення транспортних засобів (т.1 а.с. 201-207).
Висновком експерта № 1/480 від 29.03.2018 р, згідно якого в ситуації, яка склалася 01.12.2017 р. дії водія ОСОБА_7 суперечили вимогам п.п.10.1 та 16.11 чинних ПДР УКраїни, вказана суперечність знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП (т.1 а.с. 243-248).
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному об`ємі, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначаючи, згідно ст. 65 КК України, покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який притягується до відповідальності вперше, працює, має утриманців, обставини, що згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, каяття, відсутність, згідно ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин, висновок органу пробації, думку потерпілого, потребу у використанні транспортного засобу та обирає покарання у виді штрафу у межах, установлених у санкції статті та без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Таке покарання є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. суд задоволює частково та стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 1000,00 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у сумі 1000,00 (одну тисячу) грн. суд задоволює частково та стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 500,00 (п`ятсот) грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. суд задоволює частково та стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 1000,00 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 11526,37 грн. та моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. суд задоволює повністю та стягує з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 11526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 37 коп. матеріальної шкоди та 5000,00 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.
Уточнений у суді цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ПАТ СК «Галицька», третя особа ОСОБА_12 про стягнення солідарно 50000,00 грн. витрат на лікування та про стягнення моральної шкоди у сумі 90000,00 грн. з ОСОБА_7 та про стягнення моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. з ПАТ СК «Галицька» суд задоволює частково та стягує з ПАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_6 27572 (двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 25 коп. витрат на лікування, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 61 коп. моральної шкоди та з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 35000,00 (тридцять п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.
Рішення по цивільних позовах суд мотивує наступним.
Так в суді достатньо встановлено, що внаслідок порушення п. 1.5 Розділу 1, п. 2.3б), п. 2.3.д) Розділу 2, п.16.11 Розділу 16 чинних Правил дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_7 сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 . Крім потерпілого ОСОБА_6 , у салоні автомобіля ВАЗ 2101 також перебували пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які зазнали легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , у якого тілесних ушкоджень не виявлено та водій ОСОБА_8 , який зазнав легке тілесне ушкодження та автомобіль якого внаслідок ДТП пошкоджено. Дані особи визнані ухвалою суду цивільними позивачами.
Порушення вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з вищевказаними наслідками вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди.
В суді обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_7 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини вчиненого не заперечував, цивільні позови у частині заявлених до нього позовних вимог визнав частково.
В суді цивільні позивачі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 наявність моральної шкоди мотивували в основному стресом, отриманим під час дорожньо-транспортної пригоди, нервовим виснаженням від безсоння, іншим, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , крім того, душевними стражданнями, пов`язаним із болем та дискомфортом від легких тілесних ушкоджень, отриманих під час ДТП. ОСОБА_7 дані цивільні позови в частині наявності моральної шкоди не заперечив, між тим, згідний на відшкодування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з огляду на обсяг їх душевних страждань, по 1000,00 грн., ОСОБА_9 500,00 грн.
Цивільний позивач ОСОБА_8 мотивував розмір матеріального збитку у сумі 11526,37 грн. вартістю матеріального збитку, завданого йому пошкодженням автомобіля ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 , від дорожньо-транспортної пригоди у сумі 10501,02 грн. згідно висновку експертного дослідження, проведеного судовим експертом Львівського НДЕКЦ МВС України № 9/4 від 22.03.2019 р. та витратами на його проведення у сумі 1025,35 грн. згідно квитанції № 66/к від 30.01.2019 р. (т.1 а.с. 133-146), а всього на загальну суму 11526,37 грн., наявність моральної шкоди мотивув в основному стресом, отриманим під час дорожньо-транспортної пригоди та від знищення майна, нервовим виснаженням від безсоння, душевними стражданнями, пов`язаним із болем та дискомфортом від легких тілесних ушкоджень, отриманих під час ДТП, дискомфортом від зміни способу життя внаслідок втрати транспортного засобу, іншим. ОСОБА_7 у суді розмір заявленого матеріального збитку у сумі 11526,37 грн. не заперечив, між тим, вважає, що такий повинен відшкодувати страховик ПАТ СК «Галицька», наявність моральної шкоди та її розмір у 5000 грн. не заперечив.
Цивільний позивач потерпілий ОСОБА_6 просив про стягнення солідарно із ОСОБА_7 та ПАТ СК «Галицька» 50000,00 грн. майнової шкоди, мотивуючи таку отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді множинних переломів правої вертлюгової западини, зламу коронкової частини 7-го зуба та рану на підборідді, операційним втручанням, тривалим лікуванням, підтвердження витрат на лікування надав у сумі 27572,25 грн. (т.1 а.с. 58-62), наявність моральної шкоди обгрунтував перенесеним стресом та душевними стражданнями, пережитими під час ДТП та в подальшому від болей та фізичними обмеженнями, яких зазнав внаслідок події, тривалого лікування, втратою роботи, іншим, просив про стягнення з ОСОБА_7 90000,00 грн. моральної шкоди та з ПАТ СК «Галицька» 10000,00 грн. моральної шкоди. ОСОБА_7 у суді розмір підтверджених документально витрат на лікування у сумі 27572,25 грн. не заперечив, між тим, вважає, що такі слід стягнути з ПАТ СК «Галицька», наявність моральної шкоди не заперечив, проте, вважає, що її розмір завищено.
Цивільний відповідач ПАТ СК «Галицька» уточнений позов ОСОБА_6 в частині заявлених до них вимог, заперечила в повному обсязі з покликанням на їх необгрунтованість, безпідставність, та вважає їх такими, що не підлягають розгляду у межах кримінального провадження (т.1 а.с. 107-109).
Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Як підтверджено матеріалами цивільного позову ОСОБА_6 , внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 була заподіяна шкода фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 , що потягло за собою необхідність його стаціонарного лікування. Факт такого лікування у суді жодним учасником не заперечувався. Станом на момент ухвалення вироку документально підтверджено матеріальні витрати на лікування згідно товарних чеків на суму 27572,25 грн., суд вважає, що такі витрати слід стягнути із ПАТ СК «Галицька», а не солідарно, як про це просить цивільний позивач, з огляду на наступне.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 зазначеного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.
Між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3858694 від 19.07.2017 року, виданого ПАТ «Страхова компанія «Галицька», застраховано цивільно-правову відповідальність, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є третя особа ОСОБА_12 , та яким на законних підставах користується обвинувачений ОСОБА_7 , строк дії договору до 18.07.2018 р. включно. Пунктом 4 полісу встановлено страхову суму відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю в 200000 гривень, п.5 - за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. Подія, яка відбулася 01.12.2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу є страховим випадком.
Із пояснень ОСОБА_7 у суді вбачається, що із повідомленням про страховий випадок він звертався до страхової компанії у встановленому законодавством порядку.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому у разі невиконання чи неналежного виконання страхувальником обов`язку щодо своєчасного повідомлення страховика про ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1. статті 38 зазначеного Закону).
Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Такий висновок зроблений Великою палатою Верховного Суд 20.06.2018 року по справі № 308/3162/15-ц.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Згідно з ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За наведеного, покликання у відзиві представника ПАТ СК «Галицька» на безпідставність позовних вимог, заявлених до них, а також щодо неможливості розгляду цивільного позову у межах кримінального провадження, суд до уваги не бере.
Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, згідно вимог ст.1268 ЦК України може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. При цьому згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , змінився нормальний уклад життя останнього, йому довелося змінити усі звички, через що він постійно зазнає душевних страждань. Втрата певних можливостей, зокрема, можливості займатися спортом, допомагати по господарству, заборона піднімати важкі речі, у зв`язку із цим втрата роботи, вплинуло на глибину і тривалість моральних страждань. Нормальний життєвий уклад порушився також через необхідність довготривалого лікування та роздратованості через неможливість обходитися без допомоги своїх родичів.
Беручи до уваги характер та обсяг страждань потерпілого ОСОБА_6 , глибину таких, ступінь зміни його звичайного способу життя та зусилля, які йому слід прикласти для відновлення попереднього стану такого, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_7 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної шкоди 35000,00 грн., що справедливо відповідає ступеню тяжкості діяння, вчиненого ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.Таким чином, оскільки розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 27572,25 грн. (т.1 а.с. 58-62), розмір моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я становить 1378,61 грн. (27572,25*5%) та підлягає стягненню з ПАТ СК «Галицька».
Цивільний позивач ОСОБА_8 у суді розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_3 , у сумі 10501,02 грн. та витратами на його проведенняу сумі 1025,35 грн., а всього на загальну суму 11526,37 грн. мотивував та підтверджував висновком експертного дослідження від 22.03.2019 р., квитанцією№ 56/к від 30.01.2019 р. (т.1 а.с. 133-143), яку просив стягнути з ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_7 дану суму не заперечив, результат експертного дослідження під сумнів не ставив, між тим вважає, що таке слід стягнути з ПАТ СК «Галицька», щодо стягнення моральної шкоди з нього на користь ОСОБА_8 у сумі 5000,00 грн. не заперечив.
Суд не бере до уваги твердження захисника ОСОБА_4 в частині необхідності звернення ОСОБА_8 до страхової організації із вимогою про виплату страхового відшкодування з наступних мотивів.
Як роз`яснено у постанові ВСУ від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для застосування, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Відтак потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох випадках зобов`язань, деліктному і договірному. Він вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування його шкоди в деліктному зобов`язанні.
ОСОБА_8 своїми правами розпорядився на власний розсуд, бажаючи відшкодування заподіяної йому шкоди саме від цивільного відповідача ОСОБА_7 , що не позбавляє права останнього в подальшому вимагати від страхової організації виплати йому понесених витрат на відшкодування матеріальної шкоди.
В іншій частині цивільних позовів слід відмовити.
Речові докази слід повернути їх законним володільцям вирішити питання скасування арешту з майна.
Процесуальні витрати в сумі 5141,00 грн. слід стягнути з обвинуваченого, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 126, 129, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100,00 (п`ять тисяч сто) грн.) без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_10 , проживаючого по АДРЕСА_3 1000,00 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_9 , проживаючого по АДРЕСА_4 500,00 (п`ятсот) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_11 , проживаючого у с. Братковичі, Городоцького району, Львівської області 1000,00 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_8 , проживаючого по АДРЕСА_5 11526,37 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість грн., 37 коп.) матеріальної шкоди та 5000,00 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ПАТ СК «Галицька», 76018, вул. Василіянок, 22 у м. Івано-Франківськ, на користь ОСОБА_6 , проживаючого по АДРЕСА_6 , ЛЬвівської області 27572,25 грн.(двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят дві грн. 25 коп.) витрат на лікування, 1378,61 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 61 коп.) моральної шкоди та з ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_6 35000,00 грн. (тридцять п`ять тисяч) моральної шкоди.
В іншій частині цивільних позовів відмовити.
Речові докази: автомобіль марки Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_12 , автомобіль марки ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_8 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 05.12.2017 р. на автомобіль марки Volksvagen Vento, р.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки ВАЗ 2101, р.н.з. НОМЕР_2 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_4 ,проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь держави 5141,00 грн. процесуальних витрат.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1