Справа №: 398/1457/19
провадження №: 1-кп/398/317/19
УХВАЛА
Іменем України

"13" листопада 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
розглядаючи у судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7
захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів, мотивуючи тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України,які існували на час продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою, а сааме можливість обвинувачених переховуватись від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечує проти продовження йому запобіжного заходу в виді тримання під вартою .
Захисник ОСОБА_9 підтримує думку обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає, що відносно обвинуваченого можливо обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як ризики , зазначені прокурором, не підтверджуються.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою , просить змінити на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_8 підтримує думку обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід на домашній арешт, так як свідки та потерпілі вже допитані, досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують причетність обвинуваченого до розбійного нападу.

Судова колегія, заслухавши думку учасників процесу, встановила наступне.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст.331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
В рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
По даному кримінальному провадженню обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою . Розмір застави не визначався, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства. Судове провадження не може бути завершено до спливу строку дії запобіжного заходу.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, а сааме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, тобто розбій, за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, та у вчиненні відкритого заволодіння чужим майном із застосуванням насильства , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення грабежу, за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України. У разі визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні даних кримінальних правопорушень їм загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачені , перебуваючи на волі, можуть переховуватись від суду, а також вчинити нові кримінальні правопорушення.
Судова колегія дійшла висновку, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть перешкоджати судовому провадженню, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, ризики, які були визначені ухвалами суду про обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали та не зменшились. Зміна запобіжних заходів на більш м`які, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді. Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинувачених під вартою та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу ,приймаючи до уваги особу обвинувачених, судова колегія вважає за доцільне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 13.11.2019 р. до 11.01.2020 р. включно.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 13.11.2019 р. до 11.01.2020 р. включно.
Копію ухвали направити в Державну установу «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Строк подачі апеляційної скарги обвинуваченим обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3