Справа № 589/2756/18
Провадження № 1-кп/589/224/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паліївка Ямпільського р-ну Сумської області, громадянина України, працюючого слюсарем КП «ШКЗ «Імпульс», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2018 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Меліораторів, с. Миронівка, Шосткинського р-ну з боку м. Шостка.

Під час руху в районі буд. 1 по вул. Меліораторів, с. Миронівка, Шосткинського району, ОСОБА_6 не вибрав безпечної швидкості руху свого автомобілю при даній дорожній обстановці та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своїми управлінськими діями, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини на ліве узбіччя та зіткнення з деревом.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_7 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому 1-го шийного хребця з травматичним шоком тяжкого ступеню, від якого настала її смерть.

Таким чином ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, і введених в дію з 01.01.2002, а саме:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення водієм ОСОБА_6 пункту 12.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з вчиненою дорожньо-транспортною пригодою та завданням потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за викладених фактичних обставин він визнає повністю. Пояснив, що дійсно 21.05.2018 року їхав в своєму транспортному засобі разом з дружиною, котра сиділа на передньому сидінні, до с. Миронівка. Коли він рухався по дорозі в с. Миронівка, то допустив порушення правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, під час якого транспортний засіб вдарився в дерево. Внаслідок ДТП загинула його дружина. Повідомив, що він дуже шкодує про вчинене, страждає від того, що в їх сімя зазнала такої втрати. Зазначив, що більше ніколи не сідатиме за кермо автомобіля. Буде їздити лише на мотоциклі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою обвинуваченого, потерпілої та прокурора судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги тяжкість злочину, який вчинив обвинувачений, форму умислу даного злочину, негативні наслідки, які настали в результаті його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, на даний час вдівець, має постійне місце проживання, даних про негативну характеристику за місцем проживання не має, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання, суд не встановив.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вбачає підстави для призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від реального відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки переконаний, що він здатний виправитися неперебуваючи в ізоляції від суспільства.

Відповідну міру покарання було запропоновано усіма учасниками процесу. Зокрема, просила суворо не карати обвинуваченого, який є її батьком, і потерпіла, котра на даний час спільно з ним проживає.

Враховуючи вищенаведені дані, суд приходить до висновку про недоцільність призначення обвинуваченому і додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2288,00 грн. витрат за проведення експертиз.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.05.2018 року.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1