Ухвала
23 вересня 2019 р.

м. Київ
Справа № 331/1865/17
Провадження № 51- 4658 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні судом першої інстанції, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення на строк п`ять років кожному. На підставі ст. 75 КК України засуджених звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, з покладанням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу прокурора на відповідність ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі слід зазначити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Проте, у касаційній скарзі прокурор не наводить належних доводів, які були б підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції з огляду на положення ст. 438 КПК України.
Крім того, прокурор, окрім іншого, оспорює невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового слідства і судового розгляду та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що, на думку прокурора, призвело до неправильної кваліфікації дій засудженого.
Таким чином, прокурор просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Також прокурор порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 формально посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при цьому не наводить належного обґрунтування вказаного, відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, слід залишити її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду має бути підтверджено, що скаржником не пропущено цей строк.
Керуючисьст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні судом першої інстанції, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху.
Встановити скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3