ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши 10 червня 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро матеріали провадження № 0000088 від 08 січня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська на новий судовий розгляд.
Вважає, що судом допущено істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, оскільки матеріали судового провадження не містять документів, які підтверджують те, що потерпілі належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду. Крім того, матеріали судового провадження не містять жодного офіційного документу, на підтвердження того, що на момент складання та затвердження обвинувального акту, а саме 02.03.2017 року потерпілі тривалий час не проживали за місцем їх мешкання.
Зазначає, що можлива зміна місця проживання потерпілою не є порушенням закону з боку сторони обвинувачення в момент складання та затвердження обвинувального акту, направлення його до суду та під час судового провадження. Крім того, потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в ден направлення обвинувального акту до суду були додатково допитані слідчим у кримінальному провадженні та та при допиті вони вказали свою адресу проживання, яка в свою чергу була вказана в обвинувальному акті, що свідчить про те, що стороною обвинувачення встановлено місце проживання потерпілих, а суд ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2019 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що в порушення положень кримінального процесуального закону, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Так, на неодноразові виклики шляхом надіслання повісток зазначеним особам, до суду повертаються конверти по закінченню строку зберігання останніх із неможливістю вручення судових повісток зазначеним потерпілим. У зв`язку з цим, судом було зроблено запит щодо місця реєстрації потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , у відповіді на що, було повідомлено певні місця реєстрації потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , стосовно потерпілої ОСОБА_9 повідомлено, що інформація щодо місця її реєстрації відсутня.
А отже, зазначені обставини позбавляють суд можливості викликати належним чином зазначених потерпілих, без присутності яких розгляд кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні є неможливим, з урахуванням положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, а також з метою дотримання процесуальних строків розгляду даного кримінального провадження, з урахуванням відсутності достовірних даних щодо місця проживання потерпілих із зазначенням у обвинувальному акті, суд дійшов висновку про необхідність повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не викладені відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Однак суд цих вимог закону не дотримався.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, до висновку про повернення обвинувального акту, суд прийшов з тих підстав, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних потерпілої ОСОБА_9 , оскільки остання за зазначеною в обвинувальному акті адресою не проживає.

Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить дійсним обставинам справи і нормам закону по своїй суті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Так, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складений відносно ОСОБА_7 містить анкетні відомості потерпілої ОСОБА_9 , а саме адресу місця її проживання.

Посилання суду з приводу неможливості виклику потерпілої ОСОБА_9 в судове засідання, оскільки інформація щодо місця реєстрації останньої відсутня, і з цієї ж причини суд позбавлений можливості здійснити належний судовий виклик шляхом надіслання судових повісток поштовими повідомленнями є необґрунтованим і таким, що не відповідає обставинам.

Так, в матеріалах провадження наявні виклики учасників кримінального провадження у тому числі і потерпілої ОСОБА_9 в судові засідання суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційним судом також було встановлено, що дані про те, що потерпіла не проживає за вказаною в обвинувальному акті адресою, відсутні, а тому ствердження в оскаржуваній ухвалі суду про порушення вимог ч.2 ст. 291 КПК України з посилання на не в повній мірі з`ясовність відомостей щодо анкетних даних потерпілої ОСОБА_9 стороною обвинувачення є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, а тому і посилання на не зазначення в обвинувальному акті місця народження потерпілих хоча і має місце однак є формальним, оскільки суд не обґрунтував, яким чином даний недолік є перешкодою для призначення судового розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року, було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2018 року про повернення обвинувального акту за ч. 2 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_7 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції за таких самих обставин, проте суд першої інстанції зазначених вказівок суду апеляційної інстанції не виконав.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам і вище вказаним нормам процесуального кримінального закону та є передчасними, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2019 року про повернення обвинувального акту за ч. 2 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4