провадження № 1-кп/294/165/19
справа № 290/385/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
та захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Чуднові кримінальне провадження № 0000089 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, українки, заміжньої, не працюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації, що розташоване по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, пов`язана спільним побутом, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .
08.10.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації, що розташоване по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, ввівши в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації шляхом приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги одиноким матерям при оформленні даної допомоги, вказала при заповненні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, допомоги від нього не отримує, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, пов`язана спільним побутом, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_4 в період із 04.04.2018 по 31.12.2018 включно, в порушення ст.181 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу на неповнолітню дитину ОСОБА_7 , як одинока матір, чим спричинила державі, в особі районного управління соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації матеріальні збитки на загальну суму - 17020 грн. 16 коп.
Крім того, 04.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно, внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, пов`язана спільним побутом, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .
Також, 04.04.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затверджену наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», яка містила завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, пов`язана спільним побутом, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .
Крім того, 08.10.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно, внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», який став підставою для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, пов`язана спільним побутом, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .
Також, 08.10.2018 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації по вул. Путіліна, 47, смт. Романів, Житомирської області, діючи умисно, з корисливих спонукань подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затверджену наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 «Про затвердження Форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», яка містила завідомо неправдиві відомості, про те, що вона не проживає з батьком дитини, хоча фактично з 2017 року та на час подання заяви проживала з біологічним батьком своєї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, пов`язана спільним побутом, вела з останнім спільне господарство і виховувала спільну дитину ОСОБА_7 .
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані:
-за ч. 1 ст. 190 КК України, як умисні дії, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві);
-за ч. 1 ст. 358 КК України, як умисні дії, які виразились в підробленні іншого офіційного документа, який посвідчується установою і надає права, з метою використання його підроблювачем;
-за ч. 3 ст. 358 КК України, як умисні дії, які виразились в підробленні іншого офіційного документа, який посвідчується установою і надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому повторно;
-за ч. 4 ст. 358 КК України, як умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.
24 квітня 2019 року між заступником керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.
Також, вказаною угодою сторонами визначено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_4 , а саме:
-за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 гривень;
-за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 595 гривень;
-за ч. 3 ст. 358 КК України покарання у виді одного року позбавлення волі;
-за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі та, на підставі ст. 79 КК України, звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, та злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_8 та ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24 квітня 2019 року про визнання винуватості між заступником керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.);
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (595 грн.);
- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.).
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку на один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1