ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000935 від 03 листопада 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, громадянин України, має вищу освіту, одружений, неодружений, офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт. 18.09.2016 року у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник намір з`ясування відносин з ОСОБА_9 , щодо їхнього конфлікту, та близько о 15:30 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він прийшов за адресою: АДРЕСА_2 , де, за його припущенням, міг знаходитися ОСОБА_10 .
Прибувши до вказаної квартири, ОСОБА_8 побачив ОСОБА_6 , яка знаходилась на подвір`ї вказаної будівлі. Після чого, ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_9 може знаходитись за місцем проживання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, діючи умисно, протиправно, грубо ігноруючи при цьому положення ст. 30 Конституції України щодо гарантування недоторканості житла, незважаючи на заборону власниці житла ОСОБА_6 входу до квартири, з силою відштовхнув її від вхідних дверей і, подолавши таким чином перешкоду, незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 .
Після цього, ОСОБА_6 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 та недопущення подальшого проникнення останнього до інших кімнат квартири в пошуках ОСОБА_9 , висловлюючи при цьому в категоричній формі свої заперечення щодо неправомірності перебування маловідомого їй чоловіка в її приватному житлі, продовжувала своїми активними діями створювати перешкоди на шляху ОСОБА_8 .
В результаті висловлених обурень, зауважень і криків ОСОБА_6 щодо протиправного перебування у квартирі ОСОБА_11 , у останнього на ґрунті алкогольного сп`яніння і пов`язаної з ним необґрунтованої агресії, а також раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди здоров`ю іншої особи.
Так, 18 вересня 2016 року, приблизно о 15:40 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи на кухні вищевказаної квартири, стоячи навпроти ОСОБА_6 , яка намагалася завадити йому пройти до інших кімнат квартири, діючи умисно, з силою схопив її своїми руками за кисті обох рук, після чого з метою подолання опору ОСОБА_6 , знаходячись позаду останньої схопив її за шию своєю правою рукою та почав з силою утримувати її рукою зігнутою в лікті. Утримуючи ОСОБА_6 правою рукою, ОСОБА_8 пальцями лівої кисті надавив на ліве очне яблуко ОСОБА_6 , при цьому остання намагалася вирватися та під час боротьби вдарялася об стіну правою та лівою кінцівками, а саме: обома плечима та ліктьовими суглобами. Вирвавшись від утримання ОСОБА_8 , ОСОБА_6 впала на підлогу, вдарившись колінними суглобами. У подальшому ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень та фізичного болю, знаходячись позаду ОСОБА_6 , діючи умисно, схопив її за шию своєю правою рукою та почав з силою утримувати її рукою зігнутою в лікті. ОСОБА_6 намагалася вирватися та під час боротьби вдарялася об шафу правою та лівою частиною тулубу.
В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді 9-ти синців на нижній повіці лівого ока, по передній поверхні правого плечового суглобу, передній поверхні шиї декілька праворуч у її верхньому відділі, в підлопаточній області праворуч, по задньо-внутрішній поверхні обох плечей у верхній третині, передній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, внутрішньо-задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині та садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому злочинах за ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України не визнав, від дачі пояснень відмовився, посилаючись на необхідність додаткового допиту потерпілої, допит свідків.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що до зазначеного конфлікту її син ОСОБА_9 товаришував з обвинуваченим, потім між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_8 , через що вони посварилися. 18 вересня 2016 року до неї в будинок через вхідні двері, попри її заборону, увірвалися оперуповноважений та ОСОБА_8 з метою затримати ОСОБА_9 . Коли потерпіла намагалась виштовхати їх, ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння, спочатку відштовхнув її, а потім схопив за кисті рук і почав заштовхувати до будинку, зробивши при цьому захват правою рукою, оскільки вона виривалась. У процесі боротьби з ОСОБА_8 , вона билась об стіни та шафу. В цей час співробітник поліції почав вибивати двері в кімнату до сину потерпілої ОСОБА_9 , якого ці двоє шукали. Потерпіла продовжувала вириватись від ОСОБА_8 , тоді останній почав давити пальцями на її очі. Після цього, вона вивільнилась від захвату обвинуваченого та викликала поліцію. Потім почала відштовхувати співробітника поліції, який все ще намагався відчинити двері до її сина, а ОСОБА_8 став знову її відтягувати. Потерпіла намагалась вирватись, падала на коліна, і вся ця боротьба тривала, поки не приїхала поліція і ОСОБА_9 за заявою ОСОБА_8 забрали до районного відділку.
У результаті злочинних дій обвинуваченого, у неї були садна на спині, колінах, очах, руках.
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що працює оперуповноваженим в поліції, у вересні 2016 року він перебував на чергуванні, коли йому зателефонував начальник розшуку і повідомив, що ОСОБА_8 , який на той час працював прокурором, потребує допомоги. За вказівкою начальника, свідок зустрівся з ОСОБА_8 , який йому повідомив, що ОСОБА_9 вкрав у нього золотий ланцюжок. Після цього, вони разом пішли до будинку вказаної особи, на вході до якого зустріли ОСОБА_6 , яка повідомила, що сина немає вдома. Після цього обвинувачений почав з нею сваритися, а коли відштовхнув жінку і попри її заборони, всі разом зайшли до будинку, між обвинуваченим та потерпілою почалася боротьба, оскільки остання не впускала його до кімнати, де знаходився її син, а ОСОБА_8 намагався вибити двері до вказаної кімнати. Потім приїхала поліція.
З потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_12 , за участю судово-медичного експерта, проводився слідчий експеримент в ході якого потерпіла та свідок розказали та показали яким чином ОСОБА_8 ввірвався в житлове приміщення, яке належить ОСОБА_6 та наніс їй тілесні ушкодження. Протокол слідчого експерименту та фото таблиці до нього досліджено судом.
За результатами слідчого експерименту постановою слідчого призначалась експертиза, відповідно до висновку якої тілесні ушкодження на тілі потерпілої ОСОБА_6 могли утворитись за механізмом зазначеним потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_12 , експертиза № 127-е досліджена судом.
Судом досліджено висновки судово-медичної експертизи № 4614 е , відповідно до яких потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді 9-ти синців на нижній повіці лівого ока, по передній поверхні правого плечового суглобу, передній поверхні шиї декілька праворуч у її верхньому відділі, в підлопаточній області праворуч, по задньо-внутрішній поверхні обох плечей у верхній третині, передній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, внутрішньо-задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині та садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідка, матеріали, що характеризують обвинуваченого, письмові докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла особи, а також за спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.125 КК України.
Із матеріалів справи, вбачається, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_8 вчинено у 2016 році і санкція статті ч. 1 ст. 125 КК України передбачає менш суворе покарання, ніж позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло 2 роки.
Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу, тому суд вважає, що за статтею 125 ч.1 КК України ОСОБА_13 підлягає звільненню від покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому за ч.1 ст.162 КК України суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання, суд не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді обмеження волі.
Більш м`яке покарання у вигляді штрафу призначити недоцільно, оскільки на ОСОБА_8 під час судового розгляду неодноразово було накладено грошове стягнення і він жодного разу його не сплатив посилаючись на відсутність доходу, що свідчить про те, що штраф сплачений не буде, покарання у вигляді виправних робіт призначити неможливо, оскільки обвинувачений офіційно ніде не працює.
Покарання за ст.125 ч.1 КК України суд призначає у виді громадських робіт і звільняє від його відбування.
Саме таке покарання, на думку суду, необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст. 286, 288, 367-374 КПК України, ст. 49 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:
-за частиною 1 ст. 162 КК України у виді одного року обмеження волі;
-за ч.1 ст. 125 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.1 ст. 125 КК України, а кримінальну справу закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1