Справа № 467/1056/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду смт Арбузинка клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, засудженого вироком Южноукранського міського суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

Вказане клопотання мотивувала тим, що за час відбування покарання засуджений характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має заохочення, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених не конфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, щиро кається у вчиненому, має ряд хронічних захворювань. В зв`язку з зазначеним просила суд звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

Від захисника ОСОБА_4 до судового засідання надійшла заява, згідно якої вона підтримала клопотання та просила суд слухання у справі провести за її відсутності.

Від засудженого ОСОБА_5 до судового засідання надійшла заява пор розгляд справи за його відсутності.

Представник Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі, хоча про час та дату слухання справи був повідомлений належний чином.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, суду пояснив, що засуджений дійсно мав стягнення, які не мали систематичного характеру, були аналогічними. З часу перебування в установі не призупиняв працювати, що підтверджується дослідженими доказами та крім цього працював по благоустрою установи, за що були зняті достроково стягнення. На сьогодні стягнення погашені та зняті, що вказує на те, що засуджений своїм ставленням до праці за весь час відбування покарання довів своє виправлення і можливість застосувати о нього умовно-дострокове звільнення. Невідбута частина строку покарання є незначною, тому заявлене клопотання підтримує та просить про його задоволення.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до наступного.

Згідно ст. 539 КПК України питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим Кримінально виконавчим кодексом України.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ст. 123 КВК України участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення.

Відповідно до ст. 127 КВК України участь у самодіяльних організаціях є добровільною справою кожного засудженого, його соціально корисна активність заохочується адміністрацією колонії і враховується при визначенні ступеня його виправлення.

З метою правильного застосування судами законодавства про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, Пленум Верховного Суду України Постановою «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, звертає увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, у відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

З аналізу чинного законодавства і положень внутрішніх інструкцій та рекомендацій, розроблених на основі Кримінально-виконавчого кодексу України, під критеріями, зазначеними у ч. 2 ст. 81 КК України, слід розуміти наступне:

- під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого-виховного впливу, тощо.

- під сумлінним ставленням до праці розуміють, що засуджений працевлаштований робітником на певній дільниці, цеху колонії, самостійно, без додаткової мотивації виходить на роботу, виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки, тощо.

Вся вищевказана інформація відображається у характеризуючих засудженого матеріалах.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_5 , останній раніше судимий вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.07.2014 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 вересня 2015 року за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності до ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13.05.2016 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, засудженому зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 25.06.2015 року по 02.10.2015 року з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 25.06.2015 року. Кінець строку покарання: 18.09.2020 року.

Станом на день розгляду цього клопотання ОСОБА_5 фактично відбув більш ніж 3/4 строку покарання, призначеного вказаним вище вироком суду.
У відповідності до характеристики на засудженого ОСОБА_5 , під час тримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не має. З 16.10.2015 року відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)». Згідно ч. 1 ст. 118 КВК працевлаштований на виробництві колонії каменотесом в цеху ручного обробітку граніту. Норму виробітку в повному обсязі не виконує, через особисту неорганізованість. За період відбування покарання 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 3 рази поміщувався до ДІЗО. Допущені порушення виражались у зберіганні заборонених предметів. На даний час стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Два рази заохочувався. У колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний. На критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин персоналом установи з метою пристосування, при спілкуванні не відвертий. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та у побуті, догляд за ними у повній мірі не здійснює. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання немає. Не бере особисто участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності» та «Підготовка до звільнення». Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування та побачень. Отримує від них посилки та передачі. Комісією колонії 26.12.2017 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, а саме заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, як такому що не став на шлях виправлення та 21.11.2018 року у застосуванні ст. 81 КК України, як такому що не довів свого виправлення. На профілактичному обліку не перебуває. Після прийняття таких рішень минуло більше року.

У відповідності до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 сім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення на даний час погашені та зняті у встановленому законом порядку, має два заохочення.

У відповідності до довідки про виконання норм виробітку за 2015-2019 рік ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» № 6.1/71/Бр від 04.10.2019 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 не завжди виконує норми виробітку.

Відповідно до довідки про працевлаштування ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» № 6.1/72/Бр від 04.10.2019 року засуджений ОСОБА_5 потягом 2016-2019 року неодноразово був працевлаштованим на виробництві колонії із зазначенням відповідних наказів пор його працевлаштування.

Згідно довідки про працевлаштування ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» № 6.1/73/Бр від 04.10.2019 року ОСОБА_5 працевлаштований в цеху по розпилу граніту згідно договору цивільно-правового характеру № 173/18 від 01.10.2018 року.

Крім того, суд переконався в тому, що засудженийОСОБА_5 дійсно на початковому етапі відбування покарання мав не досить зразкову поведінку, мав стягнення, які не були систематичним, мали однотипний їх характер, проте, в подальшому, під час відбування покарання став на шлях виправлення, зокрема: є працевлаштованим, до праці ставиться сумлінно, заохочувався адміністрацією установи шляхом оголошення подяк за підсумки роботи та за активну участь у підготовці ради начальників.
З вищевикладеного можна зробити висновок про те, що цілі призначеного ОСОБА_5 покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, у зв`язку із чим досить виправданим є застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Отже, на переконання суду, цілі покарання на даному етапі його відбування досягнуті, оскільки засуджений довів своє виправлення, а тому подальше його відбування є недоцільним внаслідок досягнення визначеної законом мети і дострокового виправлення засудженого. В зв`язку з зазначеним суд прийшов до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню, так як відношенням до праці та поведінкою засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від подальшого відбуття покарання умовно-достроково на 09 (дев`ять) місяць 27 (двадцять сім) днів невідбутого строку покарання.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Арбузинського
районного суду ОСОБА_1