КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 05 червня 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року,

за участі: власника майна його представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку 23 жовтня 2018 року в приміщенні приватного будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року.

Щодо строку апеляційного оскарження, адвокат зазначає, що 07 лютого 2019 року представником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 до Печерського районного суду м. Києва було подано клопотання про надання інформації про те, чи звертався слідчий, прокурор до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено 23 жовтня 2018 під час обшуку приміщення у якому проживає ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
18 лютого 2019 року отримавши відповідь Печерського районного суду м. Києва представникам ОСОБА_6 стало відомо про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке належить останньому. Таким чином, на переконання адвоката ОСОБА_5 , апеляційна скарга на оскаржувану ухвалу подається в межах строку на апеляційне оскарження.
Автор апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу незаконною, та необґрунтованою.
Зазначає, що вилучені речі під час обшуку не є забороненими в обігу і не є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та відповідно речами дозвіл на вилучення яких надано ухвалою слідчого судді.
Звертає увагу на те, що 20 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, яке було вилучено 23 жовтня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року під час проведення обшуку у приміщенні, власником якого є ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Стверджує, що в всупереч вимогам ст. 370 КПК, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного обґрунтування, що вилучене у ОСОБА_6 майно містить сліди злочину, використовувалося, як знаряддя чи доказує факти або обставини вчинення злочину. Незаконним та необґрунтованим арештом речей вилучених під час обшуку приміщення ОСОБА_6 порушено його право.
Також, адвокат в апеляційній скарзі наголошує на порушенні слідчим суддею ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки повістка про виклик до суду на розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, ОСОБА_6 та його представникам не надходила. Таким чином слідчий суддя обмежив останнього права на захист гарантованого ст. 59 Конституції України.
Більш того, автор апеляційної скарги стверджує, що прокурор подав клопотання поза межами строку встановленому процесуальним законом, а тому таке клопотання подане з порушенням ст. 173 КПК України.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що власник майн та його представник участі у судовому засіданні не приймали, копію оскаржуваної ухвали представником отримано 18 лютого 2019 року, апеляційну скаргу подано до суду 22 лютого 2019 року, п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді адвокатом ОСОБА_5 не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 24 квітня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001726, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 квітня 2018 року до слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві надійшов рапорт старшого оперуповноваженого УКР ГУ НП у м. Києві про те, що в ході проведення заходів з протидії незаконному обігу зброї, боєприпасів, вибухових речовин та інших засобів ураження, що можуть бути використані для вчинення тяжких злочинів у тому числі і терористичного характеру встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення об`єктивно підозрюється громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає в тому АДРЕСА_1 та за вказаною адресою займається незаконним виготовленням та переробкою вогнепальної зброї та боєприпасів.
05 жовтня 2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку в приміщенні приватного будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
23 жовтня 2018 року в ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено:
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням ANSCHUTZ 1516 № НОМЕР_1 ;
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням НОМЕР_2 ;
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням № НОМЕР_3 ;
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням BROWNING № НОМЕР_4 ;
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням № НОМЕР_5 ;
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням " НОМЕР_6 ";
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням "№ QB 78";
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням " НОМЕР_7 ";
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням "№ НОМЕР_8 ";
- предмет, схожий на гвинтівку з маркуванням "Н 368 № НОМЕР_9 ";
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням "ПСМР № ХКА 2883";
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням "ТТ № ИЧ 3397" та магазин до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням " НОМЕР_10 " та магазин до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням " НОМЕР_11 " та магазин до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням " НОМЕР_12 " та магазин до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням " НОМЕР_13 " та запчастини до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням " НОМЕР_14 " та магазин до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням " НОМЕР_15 " та магазин до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням " НОМЕР_16 " та магазин до нього;
- предмет, схожий на пістолет з маркуванням "№ НОМЕР_17 " та магазин до нього;
- станки у кількості 2 шт.;
- матриці у кількості 2 шт.;
- предмет, схожий на обжим "LEE";
- предмети, схожі на набої з маркуванням "CCI MAXI-MAG 22 WMR" у кількості 39 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "Терен-3" у кількості 99 шт.;
- предмети, схожі на набої без маркування у кількості 1022 шт.;
- предмети, схожі на набої різного маркуванням у кількості 86 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "Е" у кількості 35 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "R" у кількості 33 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "V" у кількості 22 шт.;
- предмети, схожі на набої без маркування у кількості 41 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "СОВА П" у кількості 33 шт.;
- предмети, схожі на набої калібру 5,6 мм у кількості 50 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "Q" у кількості 115 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "XF-9P" у кількості 50 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "GECO SX" у кількості 40 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "SUPER" у кількості 45 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "Стандарт плюс" у кількості 601 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "SIGAL" у кількості 33 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "8 В" у кількості 37 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "GECO LEGAS" у кількості 20 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "S В" у кількості 13 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "REM" у кількості 500 шт.;
- предмети, схожі на набої різного калібру у кількості 47 шт.;
- предмети, схожі на набої різного калібру та маркування у кількості 40 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "HIGH VELOCITY" у кількості 1950 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "TULAMMO" у кількості 76 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "ЛНЗ" у кількості 80 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "Терен-3" у кількості 14 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "7,62x39" у кількості 40 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "V 88р" у кількості 270 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "GECOLEGAS" у кількості 22 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "NONTOX" у кількості 45 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "GECO 9 мм LEGAS" у кількості 670 шт.;
- предмети, схожі на набої з маркуванням "NCCILEGAS 9 мм" у кількості 1055 шт.;
- предмети, схожі на магазин у кількості 4 шт.;
- предмети, схожі на магазин до СКС у кількості 5 шт.;
- предмети, схожі на магазин у кількості 2 шт.;
- предмети, схожі на магазин у кількості 10 шт.;
- предмети, схожі на пружини у кількості 5 шт., затвори у кількості 2 шт., металеву деталь квитанцію;
- предмети, схожі на пружини у кількості 47 шт.;
- предмети, схожі на спускову дужку, затвор з ударником, частину ствольної трубки, газовивідну трубку СКС, планки для спостереження у кількості 2 шт., магазин у кількості 2 шт.;
- частини экспонату Пістолета Токарева з маркуванням "№ ЛС 4288-1952";
- предмети, схожі на капсулі з маркуванням "REMINGTON" у кількості 243 шт.;
- предмети, схожі на резинові кульки у кількості 375 шт.,
- предмети, схожі на капсулі з маркуванням "NER0XIN" у кількості 1200 шт.,
- предмети, схожі на гільзи, розфасовані у 31 полімерний пакет;
- 18 ємностей з речовинами, схожими на порох
23 жовтня 2018 року вилучені предмети було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.
12 грудня 2019 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 23 жовтня 2018 року в ході проведеного обшуку за адресою: м. Київ, пров. Вешенський, 2.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зазначене клопотання було задоволене.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати доведеними, а доводи апеляційної скарги необґрунтованими, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно зі ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності. Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання автора апеляційної на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна, є обґрунтованими, разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, що мало місце у даному випадку.

Передчасними є посилання адвоката на те, що вилучені речі під час обшуку не є забороненими в обігу і не є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та відповідно речами дозвіл на вилучення яких надано ухвалою слідчого судді. Вказані твердження спростовуються змістом ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2019 року А.П. (а.п. 17).

Доводи адвоката щодо порушення прав ОСОБА_6 , є непереконливим, оскільки матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.
Твердження автора апеляційної скарги про те, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного обґрунтування, що вилучене у ОСОБА_6 майно містить сліди злочину, використовувалося, як знаряддя чи доказує факти або обставини вчинення злочину, - не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання речових доказів від 23 жовтня 2019 року, відповідно до якої, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом (а.с. 26-29). З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання сторони захисту на те, що зазначене в ухвалі майно не має жодного значення для встановлення обставин кримінального провадження та не може бути використаний як доказ.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що прокурор подав клопотання поза межами строку встановленому процесуальним законом, а тому таке клопотання подане з порушенням ст. 173 КПК України, - не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині, на переконання колегії суддів, не заслуговують на увагу, оскільки дозвіл на їх відшукування надавався ухвалою слідчого судді від 05 жовтня 2019 року.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке було вилучене 23 жовтня 2018 року в ході проведеного обшуку за адресою: м. Київ, пров. Вешенський, 2, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги автора апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Крім того, відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 , та накладено арештна майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку 23 жовтня 2018 року в приміщенні приватного будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 , - без задоволення, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1794/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1