Справа № 308/2963/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №11-кп/4806/691/19 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2019.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Ужгородської місцевої ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 22.12.2018, близько 14 год., перебуваючи в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння,передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мето спричинення тяжких тілесних ушкоджень, під час сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , умисно наніс останній 3-4 удари руками стиснутими в кулак в область голови та тіла, після чого умисно скинув її з ліжка, таким чином, що остання ударилась головою у підлогу, в результаті чого їй були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_9 ..

Ухвала суду мотивована тим, що судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 триває, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має, та враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, санкція за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, ризики передбачені ст.177 КПК України у зв`язку з якими відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід - тримання під вартою не зменшилися, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на достовірність

-2-

показань свідків та впливати на інших учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків свідчить про неможливість запобіганню цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому оцінивши всі обставини кримінального провадження в сукупності, продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, до 07.09.2019 включно без можливості внесення застави.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 10.07.2019 про продовження щодо ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, змінити запобіжний захід тримання під вартою на запобіжний захід непов`язаний із триманням під вартою. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, вказує на відсутність в ньому мотивів про доцільність продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що суд першої інстанції взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, натомість проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .. Крім того, звертає увагу на те, що всупереч вимогам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, суд належно не обґрунтував необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та не розглянув можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу,

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, промову прокурора, який уважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається впорядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.
Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

-3-

Суд першої інстанції вирішуючи питання про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор, слідчий доведуть існування заявлених ними ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою. Прокурором доведено, що заявлені ними в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою .
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із ухвали суду вбачається, що під час розгляду клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , участь у судовому засіданні приймали як обвинувачений ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання судом вимог ст.193 КПК України.
Поряд з цим, судом об`єктивно враховано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного його впливу на свідків

-4-

та інших учасників кримінального провадження та вчинення ним іншого кримінального правопорушення не зменшились. До того ж судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 триває.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення визначеного строку дії запобіжного заходу про тримання ОСОБА_6 під вартою, а передбачені ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на день розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 не зменшились.
Посилання захисника адвоката ОСОБА_7 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень «Тодоров проти України», «Бойченко проти Молдови», «Александр Макаров проти Росії» та ін.. заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначених рішеннях.

Наведені в апеляційній скарзі захисника - адвоката ОСОБА_7 доводи на захист обвинуваченого ОСОБА_6 були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Не були вони надані й стороною захисту під час судового та апеляційного розгляду.
За таких обставин, апеляційний суд уважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 , подана в інтересах ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2019 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: