Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/196/19
Провадження № 1-кп/480/225/19
ВИРОК
Іменем України

22 серпня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000147, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, який проходить військову службу на посаді водія кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 31.05.2016 року, будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог ст.ст.9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1, 3 ч.2 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_1 на території 235 міжвідомчого центру підготовки частин та підрозділів ( АДРЕСА_2 та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 09 години 00 хвилин 21.01.2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, визнав свою вину, щиро каявся у скоєному правопорушенні.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч.4 ст.407 КК України йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 1 (один) рік та із покладенням виконання обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_8

22.08.2019