УХВАЛА

25 листопада 2019 року
м. Київ
справа № 740/266/18
провадження № 51-1144ск19
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року щодо останнього, а також ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:
Ухвалою Суду від 18 березня 2019 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також скаржнику роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала. Однак засуджений не усунув недоліки в установлений строк, тому ухвалою від 10 квітня 2019 року його касаційну скаргу було повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
ОСОБА_4 1 серпня 2019 року поза межами строку на касаційне оскарження звертався зі скаргою та з клопотанням про поновлення йому пропущеного строку, але ухвалою Суду від 29 серпня 2019 року було відмовлено засудженому в поновленні вказаного строку, і відповідно до ст. 429 КПК повернуто йому касаційну скаргу.
Засуджений вкотре звернувся з питанням перевірки вказаних вироку й ухвали у касаційному порядку, при цьому порушує питання про поновлення йому строку касаційного оскарження оспорюваних рішень.

Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
За матеріалами провадження за скаргою, ОСОБА_4 2 січня 2019 року отримав копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року. Однак із цією касаційною скаргою засуджений звернувся до Суду лише 8 листопада 2019 року (згідно з відміткою на супровідному листі Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)»), тобто через тривалий проміжок часу після закінчення встановленого законом строку касаційного оскарження.
В ухвалі від 29 серпня 2019 року Судом засудженому вже детально роз`яснювалося, що є поважними причинами пропуску строку касаційного оскарження, в аспекті норм процесуального права (статей 113, 116, 117 КПК).
Проте у клопотанні ОСОБА_4 не наведено обставин, які перешкодили йому подати касаційну скаргу з додержанням вимог ст. 427 КПК протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.
Викладені у касаційній скарзі доводи про поновлення строку касаційного оскарження за сутністю змісту аналогічні тим, що вже розглянуті в ухвалі Суду від 29 серпня 2019 року, та були визнані неспроможними з наведенням мотивів прийнятого рішення.
Таким чином, зазначене клопотання засудженого про поновлення строку касаційного оскарження не містить обґрунтованих підстав для цього.
З урахуванням наведеного касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2018 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року відмовити, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вказані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3