28.08.2019 Справа № 756/2431/19
Унікальний № 756/2431/19
Порядковий № 1-кп/756/756/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
провівши підготовче судове засідання у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за № 0000930 від 07.02.2019 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ? раніше судимого 23.11.2018 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (штраф сплачено 23.11.2018),
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

07.02.2019 приблизно о 15 годині 20 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні супермаркету «Велика Кишеня», що належить ТОВ «Фудком», код ЄДРПОУ № 40982829, що за адресою: м. Київ, пл. Оболонська, 6, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «Фудком».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в той же час того ж дня, перебуваючи у відділі з продажу цукерок супермаркету «Велика Кишеня», що належить ТОВ «Фудком», код ЄДРПОУ №40982829, та знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Оболонська, 6, ОСОБА_3 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяв зі стелажу наступні товари, які належать супермаркету «Велика Кишеня», а саме: одну упаковку цукерок «Ферреро Престиж» вагою 254 г, артикул 40908, вартістю 312 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ).
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, сховав вищевказаний товар під свою куртку, в яку був одягнутий на той час, та направився до виходу через каси обслуговування, умисно не розрахувавшись за вказаний товар, що знаходився під його курткою, однак, свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони супермаркету «Велика Кишеня», що належить ТОВ «Фудком», код ЄДРПОУ №40982829, та розташований за адресою: м. Київ, пл. Оболонська, 6.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його кінця, ОСОБА_3 міг спричинити ТОВ «Фудком» майнову шкоду на загальну суму 312 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ).
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинуваченийсвою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним замаху на крадіжку, повторно, щодо кількості, вартості та виду товару, який вів хотів викрасти, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, стверджуючи, що він зробив для себе належні висновки. Цукерки ж намагався вкрасти для своєї неповнолітньої доньки, у якої невдовзі мав бути день народження.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують особу обвинуваченого, раніше судимого за вчинення аналогічного злочину, який у лікарів нарколога психіатра на обліку не перебуває, не працевлаштований, дільничним офіцером поліції за місцем проживання характеризується посередньо. Зі слів обвинуваченого він вдівець, виховує неповнолітню доньку, яка перейшла в 4-й клас, сам він хворіє на гепатит «С» та є ВІЛ-інфікованим (документально в судовому засіданні не підтверджено). Проживає на пенсію матері та на пенсію доньки, яку остання отримує у зв`язку з втратою годувальника, сам наразі оформлює документи для встановлення інвалідлності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд при цьому враховує обставини справи, дані про особу обвинуваченого ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, причини, з яких злочин не було доведено до кінця, відомості про особу: його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, ставлення до вчиненого.
Суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченго можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші альтернативні види покарань, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, суд застосувати до обвинуваченого не може, враховуючи дані про його особу.
При цьому суд дійшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливі без відбування ним покарання та вважає за доцільне звільнити обвинуваченоговід відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1