Номер провадження: 11-сс/813/1470/19
Номер справи місцевого суду: 520/561/19 1-кс/520/9667/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні №0000120, внесеному до ЄРДР 24.02.2016 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Чаусове, Первомайського району, Миколаївської області, громадянки України, з вищою освітою, директор ТОВ «Тал Холдинг», заміжньої, маючої на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні №0000120, внесеному до ЄРДР 24.02.2016 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, яке зупинено, у зв`язку з переховуванням підозрюваної ОСОБА_7 від органів досудового розслідування. На переконання слідчого судді таке клопотання повинно подаватися у рамках кримінального провадження, досудове розслідування якого відновлено.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор в апеляційній скарзі просить дану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

Вважає, що слідчим суддею невірно застосовані вимоги КПК України під час прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Зазначає, що судом штучно за відсутністю правових підстав наведено висновки щодо неможливості прийняття процесуального рішення у зупиненому проваджені, яке спрямоване на встановлення місцезнаходження підозрюваного, оскільки без його отримання здійснення розшуку каналами Інтерполу не є можливим.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного за наступних обставин.

30.04.2008 року громадянин США ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу, реєстраційний № 2564, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 придбав у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 .

Приблизно у період з 01.03.2014 року по 17.03.2014 року, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_7 повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним нерухомим майном, шляхом зловживання довірою його власника.

Так, у період з 19.03.2014 року по 28.03.2014 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 підшукала покупця, який мав намір придбати вищевказане нерухоме майно, якою виявилась ОСОБА_11 , узгодивши з нею ціну продажу.

28.03.2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу ОСОБА_12 , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 40, достовірно знаючи про відсутність у неї законних повноважень на розпорядження майном ОСОБА_9 , який постійно мешкає за кордоном, шляхом обману власника майна, використовуючи завідомо підроблену довіреність від 19.03.2014 року №258, незаконно заволоділа та розпорядилась вищевказаною квартирою, що виразилось у підписанні договору купівлі-продажу з ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями завдала ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2 644 600 гривень.

Крім того, готуючись до вищевказаного кримінального правопорушення, з метою реалізації злочинного плану, ОСОБА_7 вступила у злочинну змову з невстановленою слідством особою, яка мала у розпорядженні відомості про серії нотаріальних бланків Республіки Молдова, з метою підроблення офіційних документів, у невстановлений досудовим слідством період часу та у невстановленому місці достовірно знаючи, що ОСОБА_9 знаходиться за межами України, а також те, що останній ніколи не перебував в Республіці Молдова, діючи спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, передала останній персональні дані громадянина США ОСОБА_9 , до яких вона мала безперешкодний доступ, а також власні персональні дані та потенційного покупця для виготовлення підробленої довіреності від імені нотаріуса Республіки Молдови.

Після чого, використовуючи вищевказані відомості, ОСОБА_7 спільно з невстановленою особою підробили довіреність, виконавши її на папері із зазначенням номеру та серії офіційного бланку НОМЕР_1 , зазначивши у тексті відомості, що її складено 19.03.2014 року за реєстраційним номером №258 та посвідченого від імені Публічного Нотаріуса Республіки Молдова Кисельової Ольги.

Продовжуючи протиправну діяльність ОСОБА_7 у невстановлений період часу отримала від невстановленої слідством особи, яка мала у розпорядженні відомості про серії нотаріальних бланків Республіки Молдова, завідомо підроблений документ довіреність від 19.03.2014 року №258, видана громадянином США ОСОБА_9 , та посвідчена від імені Публічного Нотаріуса Республіки Молдова Кисельової Ольги, виконана на офіційному бланку АС №526885. У подальшому 26.03.2014 року ОСОБА_7 використала завідомо підроблений документ, надала вищевказану довіреність з іншими документами, необхідними для вчинення правочину з відчуження нерухомого майна приватному нотаріусу Одеського нотаріального округу ОСОБА_12 .

28.03.2014 року ОСОБА_7 повторно використала завідомо підроблену довіреність та її переклад на українську мову, надавши її разом з іншими необхідними документами приватному нотаріусу Одеського нотаріального округу ОСОБА_12 для вчинення правочину з відчуження вищезазначеного нерухомого майна.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Згідно ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність необхідності відновлення досудового розслідування для звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та не відповідають вимогам КПК України виходячи з такого.

Прокурор безпідставно посилається на ч. 5 ст. 280 КПК України, оскільки до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Обов`язком слідчого є виконання всіх дій для здійснення розшуку підозрюваної особи до зупинення досудового розслідування.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України спрямоване на забезпечення подальшого міжнародного розшуку, що в даному випадку є процесуальною дією, проведення якої необхідне та можливе для здійснення розшуку підозрюваного.

Таким чином, слідчим не дотримано порядку здійснення слідчих дій, передбачених нормами процесуального законодавства, у разі необхідності зупинення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що слідчому для звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку необхідно відновити досудове розслідування.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу врахував усі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, 282 КПК України, та дійшов вірного висновку про необхідність застосування підозрюваній виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише після відновлення кримінального провадження.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 280, 282, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.ч.3,4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні №0000120, внесеному до ЄРДР 24.02.2016 року залишити без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4