КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_7,

суддів - ОСОБА_8, ОСОБА_9,

секретаря - ОСОБА_10,

за участю:

прокурора - ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002080 від 23.08.2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

03 червня 2019 року до Печерського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002080 від 23.08.2018 року, а саме: речей, документів та грошових коштів, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1, за місцем проживання ОСОБА_1

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 16.07.2019 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки прокурором не доведено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні заходу забезпечення як арешт майна.

На вказану ухвалу прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу з доповненнями, в якій не погоджується з ухвалою, оскільки ухвалу постановлено з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що в ході розгляду клопотання прокурора слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва не врахував наступних обставин: згідно ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва на майно підозрюваного, а саме на автомобілі: AUDI А6, vin - НОМЕР_6, р/н НОМЕР_1 (р/н республіки Чехія), AUDI Q5, vin - НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_5; BENTLEY BROOKLANDS, vin - НОМЕР_3, д.н.з. НОМЕР_4, накладено арешт із забороною використання даного майна, а тому не накладення арешту на ключі від транспортних засобів може призвести до не виконання рішення суду та намагання підозрюваного скористатись автотранспортом з метою приховання його від можливої подальшої конфіскації.

Крім того, прокурор зазначає, що на даний час органу досудового розслідування місце перебування автомобіля «Audi А8» з номерами НОМЕР_1 не відомо, що унеможливлює накладення на нього арешту та проведення відповідних слідчих (розшукових) дій з метою відшукання майна підозрюваного, яке було здобуто внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що номери купюр номіналом 100 доларів США, які виявлені та вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1, та містились в рюкзаку чорного кольору, що належить ОСОБА_1 співпадають з номерами купюр, які використані для проведення оперативної закупки лікарського засобу «Кітруда», 50 mg у підозрюваного ОСОБА_2 та є речовими доказами у кримінальному провадженні і підтверджують факт змови підозрюваних між собою. Також прокурор зазначає, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив матеріали кримінального провадження додані до клопотання, а саме не надав правової оцінки клопотанням сторони захисту ОСОБА_6, ОСОБА_1 та їх адвокатів, які вони заявляли під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1, щодо походження майна, яке було вилучено. Також звертає увагу, що потерпілий у даному кримінальному провадженні заявив цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним провадженням шкоди у розмірі 7 320 711,5 гривень. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст ухвали ним отримано 30.07.2019 року.

Адвокат, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_1 - ОСОБА_12 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді від 16.07.2019 року залишити без змін, яка законну та обґрунтовану.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч.1. ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Встановлено, що у відповідності до ч.2 ст.376 КПК України 16.07.2019 року слідчим суддею оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали про арешт майна. При цьому, станом на дату подання апеляційної скарги повний текст ухвали стороною обвинувачення не отримано, що позбавило апелянта права на апеляційне оскарження рішення в передбачений ч.2 ст.395 КПК України строк, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002080 від 23.08.2018 року за фактом виготовлення, придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 вступивши в змову з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та іншими невстановленими особами, які здійснюють доставку фальсифікованих лікарських засобів на територію України поза межами митного контролю із приховуванням від митного контролю.

01 червня 2019 року ОСОБА_1 затримано на підставі ст.208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321-1 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2019 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1, за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6, під час якого виявлено та вилучено майно, перелічене в клопотанні про арешт майна.

01 червня 2019 року слідчим винесено постанову про визнання майна, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1, речовими доказами у кримінальному провадженні.

26 червня 2019 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.2 ст.321-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року у задоволенні клопотання про арешт вказаного майна відмовлено.

Разом з тим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

01 червня 2019 року старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_13 винесено постанову про визнання майна, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1, речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факт чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що дозвіл на вилучення майна прямо наданий ухвалами слідчого судді від про дозвіл на обшук в рамках кримінального провадження №0002080.

З урахуванням цього слідчий суддя, на думку колегії суддів, помилково не встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого про арешт майна, оскільки останнє згідно постанови від 01.06.2019 року відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК Українита визнано речовими доказами.

Крім того, існують достатні підстави вважати, що вищевказане майно є об'єктом кримінально протиправних дій, набуто кримінально протиправним шляхом. Також щодо нього може бути застосована конфіскація як вид покарання, оскільки санкція ч.3 ст.209 та ч.2 ст.321-1 КК України передбачає обов'язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Вказане свідчить, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного ОСОБА_1, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов'язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладених обставин, які вказують на необ'єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1, в рамках кримінального провадження №0002080 від 23.08.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Поновити прокурору відділу Генеральної прокуратури України - ОСОБА_11 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002080 від 23.08.2018 року, а саме: речей, документів та грошових коштів, вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1, за місцем проживання ОСОБА_1, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про накладення арешту на наступні речі та документи, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1, за місцем проживання ОСОБА_1, а саме: предмети, речі та документи, що були виявлені під час обшуку кабінету ОСОБА_1:

долари США купюрами номіналом по 100 доларів США в загальній кількості 1450 шт.;

євро, купюрами номіналом по 10 Євро у кількості 5 шт., номіналом по 20 Євро у кількості 24 шт.; номіналом по 50 Євро у кількості 216 шт.; номіналом по 100 Євро у кількості 93 шт.; номіналом 500 Євро у кількості 244 шт.

гривні, купюрами номіналом по 100 грн. у кількості 97 шт., номіналом 200 грн. у кількості 200 шт.;

ключі від транспортного засобу «Аudi» з брелоком «А8 НОМЕР_1»;

ключі від автомобіля марки «Веntlу».

Під час обшуку рюкзаку чорного кольору, що належить ОСОБА_1:

долари США купюрами номіналом по 100 доларів США в загальній кількості 52 шт., купюрами номіналом 50 доларів США в загальній кількості 2 шт., купюрами номіналом 20 доларів США в загальній кількості 2 шт., купюрами номіналом 10 доларів США в загальній кількості 10 доларів США;

ключі від транспортного засобу марки «Аudi» з біркою «А8 НОМЕР_1» та брелоком від транспортного засобу «Аudi»;

ключі від транспортного засобу «Аudi»;

технічний паспорт на автомобіль марки «Аudi А8» з номерами НОМЕР_1, реєстрації Чеської республіки.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9