ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6707/19
провадження № 1-кп/753/1221/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представників служби у справах дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001816 від 11.03.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2019, близько 19 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_5 знаходився біля магазину «Фуршет» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 32 разом з неповнолітньою ОСОБА_12 .
В цей час до ОСОБА_5 підійшов неповнолітній ОСОБА_13 , між якими розпочався словесний конфлікт на побутовому ґрунті.
В ході словесного конфлікту, у ОСОБА_14 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_13 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді тілесних- ушкоджень, підійшов до ОСОБА_5 , який сидів на парапеті, штовхнув останнього і той впав. Схилившись над потерпілим ОСОБА_5 ОСОБА_13 кулаками рук наніс приблизно три удари в область голови та тулуба потерпілого.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_13 наніс потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани в тім`яно-скроневій ділянці справа, синців в лобній ділянці справа з переходом в проекцію правої брови, на повіки правого ока і в підочну ділянку, в проекції середньої третини груднини, в проекції внутрішнього краю лівої лопатки у верхній третині, в підлопатковій ділянці зліва, в проекції нижнє-грудного відділу хребта, в поперековій ділянці зліва, в поперековій ділянці справа; садна на фоні синця в виличній ділянці справа.
Таким чином, ОСОБА_11 здійснив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 10.03.2019 р. у вечірній час, дізнавшись, що потерпілий ОСОБА_5 разом із його знайомою дівчиною ОСОБА_15 розпивають спиртні напої, вирішив розібратись та приблизно о 19-00 год. підійшов до магазину «Фуршет» по вул. Вербицького, 32, де в цей час знаходились ОСОБА_15 та потерпілий ОСОБА_5 , та між ним та потерпілим розпочався словесний конфлікт, в ході якого він наніс потерпілому три удари в площину голови та тулуба, завдавши потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які зазначені в обвинувальному акті. У скоєному обвинувачений щиро покаявся та попросив вибачення у потерпілого в ході судового розгляду.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на профілактичному обліку в Дарницькому УП ГУНП у м. Києві також не перебуває. Згідно з актом обстеження матеріально і житлово-побутових умов ОСОБА_11 створені умови та проживання, неповнолітній ОСОБА_11 виховному впливу піддається та забезпечений всім необхідним для життя.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує висновок органу пробації, який викладений в досудовій доповіді, складеної відносно неповнолітнього обвинуваченого 24.06.2019 р. З висновку вбачається, що ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення оцінюється як низький. Таким чином на думку органу пробації виправлення ОСОБА_11 без ізоляції від суспільства є можливим за умови здійснення психологічної роботи та вжиття соціально-виховних заходів, спрямованих на його виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопоушень у майбутньому. Зазначений висновок був складений на підставі оцінки як соціально- побутових умов, в яких проживає обвинувачений, освіти, стану здоров`я обвинуваченого, стосунків в суспільстві і сім`ї, особистих якостей, ставленні до правопорушення, так і впливу криміногенних факторів на поведінку неповнолітнього.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потепілого та його представника, які хоча і наполягали на призначенні обвинуваченому покарання, але не наполягали, щоб це покарання було суворим, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді штрафу, оскільки як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_11 має кошти в достатній кількості для виконання цього покарання, що відповідає положенням ч.1 ст. 99 КК України.
Разом з тим, обговорюючи позицію захисника про необхідність звільнення неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження, суд керується наступними положеннями Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України - неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Буквальне тлумачення вказаної норми закону дозволяє зробити висновок, що примусові заходи виховного характеру застосовуються виключно до неповнолітньої особи. Вони застосовуються не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суспільно небезпечного діяння, а і якщо під час постановлення ухвали про застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці. Зазначений правовий висновок закріплений Верховним Судом, зокрема в постанові від 12.04.2018 р. у справі № 198/8/17.
Таким чином, суд вважає, що до ОСОБА_11 , який на день ухвалення вироку досяг повноліття, не можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_11 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_11 процесуальні витрати в сумі 378 /триста сімдесят вісім/ гривень на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1