Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2754/19
Провадження № 1-кп/553/295/2019
В И Р О К
Іменем України
26.11.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтава у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000993 та угоду про визнання винуватості від 19.11.2019 року укладену між прокурором та обвинуваченим:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-13.06.2012 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.101 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

-10.04.2015 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна;

-відбуває покарання у Полтавській виправній колонії № 64, невідбута частина строку покарання становить 2 роки 9 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, з 23.11.2014 року відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років у Державній установі «Полтавська виправна колонія № 64» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ, відповідно до вироку Октябрського районного суду м.Полтава від 10.04.2015 року, яким засуджено за ч.4 ст.187 КК України.

Відбуваючи покарання у Полтавській ВК № 64, до засудженого ОСОБА_4 неодноразово застосовувалися заходи дисциплінарного впливу у вигляді доган, поміщення до ДІЗО та переведення до ПКТ, а саме: 09.03.2016 року за зберігання заборонених предметів; 18.04.2016 року за відмову прибирати спальне приміщення згідно графіку; 14.06.2016 року за зберігання хлібної закваски; 15.09.2016 року за паління в невстановленому місці; 24.10.2016 за відмову прибирати спальне приміщення згідно графіку; 14.04.2017 року за відмову прибирати спальне приміщення згідно графіку; 06.06.2017 року за відмову прибирати спальне приміщення згідно графіку; 05.03.2018 року за зберігання хлібної закваски; 06.07.2018 року за антисанітарний стан приліжкової тумби; 28.12.2018 року за невихід на перевірку засуджених; 25.01.2019 року за невиконання законних вимог представника адміністрації; 25.02.2019 року за перешкоджання проведенню особистого обшуку; 10.05.2019 року за зберігання хлібної закваски; 07.06.2019 року за антисанітарний стан приліжкової тумби; 05.10.2019 року за зберігання хлібної закваски.

07.11.2019 року, о 09:40год., ОСОБА_4 навмисно, безпідставно, у відкритій категоричній формі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у присутності оперуповноваженого ОВ ПВК № 64 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 та ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , а саме приступити до прибирання спального приміщення відділення СПС № 7 згідно з графіком, затвердженим начальником ДУ «Полтавська ВК № 64» 07.11.2019.

Злісність намірів засудженого ОСОБА_4 підтверджується також тим, що за період часу з 30.03.2015 року по 25.10.2019 року зафіксовано загалом 67 порушень вимог режиму утримання, за що він обґрунтовано притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі дванадцять разів поміщався до ДІЗО та три рази переводився до ПКТ.

19.11.2019 року між прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ст.391КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.391 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, а обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання за ст.391 КК України - у виді 1 року позбавлення волі, з врахуванням положень ст.71 КК України.
Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
У разі невиконання обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе визнав повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Просив затвердити укладену між ним і прокурором угоду, укладення угоди є добровільним.
Адвокат ОСОБА_5 просила затвердити укладену угоду.
Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.
Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.11.2019 року, укладену між прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 10.04.2015 року Октябрського районного суду м.Полтави і остаточно призначити покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.
ОбратиОСОБА_4 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.11.2019 року.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтава протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1