Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/497/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2019 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2019, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 185 України,
продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 26.09.2019, включно.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2019, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на два місяці, тобто до 26.09.2019 включно.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що існує реальний ризик уникнення ОСОБА_6 від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має сталих соціальних зв`язків, відсутні офіційні джерела доходу, що в сукупності з попередньою поведінкою обвинуваченого також свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою є необґрунтованим, а саме посилання на наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, також повинно містити виклад обставин та посилання на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини, що в матеріалах клопотання відсутнє.
Вказує на те, що на підтвердження свого клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор повинен був надати докази щодо ухилення обвинуваченого від суду, знищення чи спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також докази щодо впливу на потерпілих, свідків та інших учасників процесу, що не надано в судовому засіданні.
Вказує і на те, що прокурором в порушення вимог ст. ст. 184, 199 КПК України не надано суду клопотання про продовження йому строку тримання під вартою, через що ухвалу суду слід вважати незаконною та необґрунтованою.
Посилається і на те, що відповідно до вимог ст. 197 КПК України дія ухвали суду щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не повинна перевищувати 60 днів. Проте, як вбачається з ухвали районного суду, строк тримання під вартою продовжений йому на 63 дні. Тому вважає, що слідчий суддя вийшов за межі строків тримання під вартою, чим грубо порушив його Конституційні права.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали, які надійшли з районного суду, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження ? вчинення умисного тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняті і непогашені судимості. Також, судом враховано, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, не має офіційних джерел доходу, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається. З урахуванням наведеного, а також існуванням на даний час ризиків, які вказують на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 26 вересня 2019 року, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, з приводу того, що суд першої інстанції вийшов за строк, на який може бути продовжений запобіжний захід, а саме до 60 днів, продовживши його на два місяці, що становить 63 дні, колегія суддів уважає безпідставними, оскільки ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Тобто, законодавцем визначена можливість продовження судом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати саме два місяці, у зв`язку із чим, рішення суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Інші доводи, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не є суттєвими та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м?якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2019, якою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушеня, передбаченого ч.3 ст. 185 України продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, а саме до 26.09.2019 включно - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4