ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 614/232/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2076/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.162, 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 04 04 2019 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 04 квітня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Борова Борівського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

Визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року і 6 (шести) місяців обмеження волі.

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з моменту його фактичного затримання, а саме з 02 січня 2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 суму збитків, завданих вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн, 00 коп.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Борова Борівського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 суму збитків, завданих вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн, 00 коп. в рівних частках - по 1250 (тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічних експертиз на користь Харківського НДЕКЦ МВС України в загальній сумі 5 720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн 00 коп. в рівних частках - по 286 (двісті вісімдесят шість) грн, 00 коп. з кожного, на користь Харківського НДЕКЦ МВС України.

До набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін.

До набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_10 у виді домашнього арешту залишено без змін.

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 визнано винним судом та засуджено за те що:

16 листопада 2018 року близько 05 год 00 хв, ОСОБА_7 шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до квартири ОСОБА_12 , розташованої по АДРЕСА_3 , де, здійснюючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, з шафи прихожої кімнати, таємно викрав грошові кошти в сумі 2 500 гривень та 300 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України, станом на 16 листопада 2018 - становить 8332 грн 28 коп, спричинивши при цьому потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10 832 грн 28 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 в порушення ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на недоторканість житла, вчинив дії, що грубо порушують право ОСОБА_9 на недоторканність житла.

Так, ОСОБА_7 08 грудня 2018 року о 23 год 55 хв, перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, діючи умисно, не отримавши дозволу від власника житла, застосовуючи металевий ломик, який взяв з собою заздалегідь, шляхом пошкодження коробу дверей балкону на першому поверсі, проник до квартири ОСОБА_9 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , але після того як був помічений сусідами виліз через вікно та намагався з місця вчинення злочину зникнути був затриманий сторонніми особами.

Окрім того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_10 02 січня 2019 року приблизно о 00 год 15 хв, шляхом пошкодження пластикового вікна проникли до квартири ОСОБА_11 ., розташованої по АДРЕСА_5 , де, здійснюючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з приміщення вказаної квартири, таємно викрали планшет «Samsung Galaxy TAB 4» з флеш-карткою Micro SD «Арасег» 16 GB та зарядним пристроєм (адаптер живлення) «Samsung» 1.0А, срібні сережки вагою 5, 7 грамів та срібну монету номіналом 1 російський рубль вагою 15,55 грам, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №6/192сн-19 від 23.01.2019 становить відповідно - 1 717 грн, 66 грн. 46 коп та 181 грн. 31 коп, а також купюру номіналом 500 Теньге (офіційна валюта Республіки Казахстан), що відповідно до курсу Національного банку України, станом на 02.01.2019 становить 36 грн. 39 коп., спричинивши при цьому потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2 001 грн. 16 коп., але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, при цьому не вчинивши всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були затримані працівниками поліції.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, уточнивши вимоги якої безпосередньо під час апеляційного розгляду, просив вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те що він раніше не судимий.

Прокурор від поданої апеляційної скарги відмовився до початку апеляційного розгляду.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просили задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Загальні засади призначення покарання, визначені в ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Судом першої інстанції зазначених вимог закону дотримано.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, судом враховано, що він скоїв декілька злочинів, найтяжчий із яких віднесено законодавством до тяжких злочинів.
Встановивши обставини що пом`якшують обтяжують покарання суд першої інстанції, наводячи їх у вироку, диференціював їх за кожним епізодом злочинної діяльності ОСОБА_7 та виклав наступним чином:
- по першому епізоду в якості обставин, що пом`якшують покарання визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановив;

- по другому епізоду в якості обставин, що пом`якшують покарання визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, визнано вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів;

- по третьому епізоду - в якості обставин, що пом`якшують покарання.
Обставиною, визнано вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Також судом враховано дані про особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, згідно консультативного висновку спеціаліста має хронічний вірусний гепатит «С» в стані ремісії.
Отже, судом першої інстанції ретельно досліджені усі обставини, які могли вплинути на вид та розмір, призначеного обвинуваченому остаточного покарання, яке за своїм розміром взагалі наближено до мінімального, встановленого санкцією 3 ст. 185 КК України, що є найтяжчим злочином за який засуджено ОСОБА_7 .
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого лише на відсутність у нього судимості як на підставу пом`якшення покарання, колегія суддів визнає необґрунтованим, оскільки така обставина не може бути визначальною при вирішенні питання про вид та розмір призначеного покарання.

Таким чином, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 04 04 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4