Справа № 305/1329/17
Провадження по справі 1-кп/305/69/19
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

05.06.2019 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0000779 та за №0000421 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Рахівського районного суду Закарпатської області на розгляд надійшли матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0000779 та за №0000421 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, які об`єднані в одне для їх спільного розгляду.

Рахівським районним судом 12.09.2018 року було призначено дані кримінальні провадження до судового розгляду.

В судове засідання не з`явилися потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 й ОСОБА_9 .

Прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 вважає за доцільне відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою потерпілого й свідків та висловив думку про необхідність вирішення питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу, який закінчується 13 червня 2019 року, оскільки ОСОБА_4 є особою, раніше судимою, який в період іспитового строку на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин, що відноситься до корисливих, отже ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, будучи на волі та розуміючи, що за вчинення даних правопорушень йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, з метою уникнення покарання може ухилитися від суду. Також ОСОБА_4 має незначні соціальні зв`язки, не одружений, утриманців не має, отже може виїхати зі свого місця проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки він будучи судимим на став виправлення не став скоївши новий злочин, а після пред`явлення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, залишив місце свого проживання, у зв`язку з чим було оголошено його розшук. Всі ці обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме змогу впливати на свідків та потерпілих шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни наданих ними раніше показань. Отже, на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, а застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам останнього переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотивоване клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 прокурор надав суду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо відкладення розгляду справи по просить суд змінити щодо нього запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він не має наміру ухилятися від явки до суду та впливати якимось чином на свідків чи потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо відкладення судового розгляду у даному кримінальному провадженні та просить змінити у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого висновку.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

Зі змісту ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,..." чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 з 02.08.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_10 утримується під вартою. З часу призначення кримінальних проваджень до судового розгляду жодного разу в судове засідання не з`явилися потерпілий ОСОБА_6 , який є особою похилого віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 й ОСОБА_9 , на допиті яких наполягали учасники кримінального провадження.

Відповідно до повідомлення начальника Рахівського відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 забезпечити явку до Рахівського районного суду 05.06.2019 року потерпілого ОСОБА_6 не можливо, оскільки хворіє (наслідки перенесеного ГПМК за ішемічним типом з лівобічним геміпарезом), а свідок ОСОБА_7 перебуває на лікуванні з переломом лівої стегнової кістки в типовому місці. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлені про необхідність їхньої явки в судове засіданні.

Отже, з часу призначення даного кримінального провадження до судового розгляду через неявку в судове засідання потерпілого ОСОБА_6 , на допиті якого наполягає прокурор, строк тримання під вартою продовжувався декілька разів, з остаточною дією ухвали до 13 червня 2019 року, таким чином загальний строк тримання під вартою ОСОБА_4 вже становить понад 10 місяців.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Європейським судом 15.12.2016 року прийнято рішення «Ігнатов проти України» (заява № 40583/15), де констатував порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі «законності»; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно зі ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків". Отже, визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п.1 ст.5 Конвенції.

Отже, враховуючи обставини справи, а саме: підозрюваний утримується під вартою тривалий час, лікування потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , з огляду на їх діагноз, вимагає значного часу, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, а тому суд вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зі змісту ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці.

Керуючись ст.ст. 176-179, 201, 202, 205, 309, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Підготовче судове засідання відкласти на 22.07.2019 року на 10.00 годину в залі судових засідань Рахівського районного суду Закарпатської області.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Пайде, Республіка Естонія, мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю за місцем його проживання в АДРЕСА_1 строком на два місяці, починаючи з 05.06.2019 року до 04.08.2019 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що обов`язки покладаються на нього на строк до 04.08.2019 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Рахівському відділенню Тячівського районного відділення національної поліції ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1