Справа № 487/8500/19
Провадження № 1-кс/487/9305/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника відділення СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 року начальник відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 16.11.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за № 0004314, ініціював перед слідчим суддею вказане клопотання, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме джинси темно-синього кольору та спортивні штани чорного кольору та визначити місце зберігання вказаного майна приміщення Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.
До судового засідання начальник відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 не з`явився, у заяві просив клопотання розглядати без його участі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 16.11.19, приблизно о 14-40 год., знаходився біля будинку АДРЕСА_1 , спільно із потерпілою ОСОБА_6 де в цей час в нього виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій.

Так, реалізуючи свій зазначений умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використання геніталій, без добровільної згоди останньої, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_6 , дістав предмет зовні схожий на ніж та приклав його до шиї потерпілої. Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії погрожуючи фізичною розправою, поклав потерпілу ОСОБА_6 на землю, після чого вчинив дії сексуального характеру, а саме: проникнення в тіло потерпілої ОСОБА_6 з використанням геніталій, а саме: оголив свій статевий орган, який був у напруженому стані, та здійснив вагінальне проникнення в тіло потерпілої без добровільної згоди останньої. 16.11.2019 о 14.45 год. біля будинку №105 по вул. 8-го Березня в м. Миколаєві ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. В подальшому відповідно до вимог КПК України 16.11.2019 року джинси темно-синьоного кольору та спортивні штани чорного кольору постановою слідчого визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для задоволення клопотання начальника відділення, оскільки вказані предмети мають значення у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ та відповідають критеріям визначеним ст.ст. 98, 170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на речові докази, які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме джинси темно-синьоного кольору та спортивні штани чорного кольору.
Визначити місцем зберігання зазначеногомайна приміщення Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7