Справа № 298/1470/19
Номер провадження 1-кс/298/513/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши його клопотання, погоджене начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000369 від 07 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000369 від 07 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 . Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , 07 жовтня 2019 року, близько 02 год. керуючи автомобілем марки «Фольксваген пасат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Фізкультурній в смт. Великий Березний в напрямку с. Забрідь, біля ТОВ «СІО-К», порушуючи Правила дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, з`їхав з проїжджої частини дороги на праву обочини де в подальшому допустив зіткнення з огорожею та деревом. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир зазначеного автомобіля, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями був доставлений у Великоберезнянську районну лікарню. Постановою слідчого від 25 листопада 2019 року посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному проваджені № 0000369. Оскільки зазначене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.
Слідчий суддя заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих слідчим матеріалів, ОСОБА_5 , 07 жовтня 2019 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «Фольксваген пасат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Фізкультурній в смт. Великий Березний в напрямку с. Забрідь, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не впорався з керуванням автомобілем, виїхав на узбіччя та в подальшому зіткнувся з огорожею та деревом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажира ОСОБА_6 , 1994 року народження, з тілесними ушкодженнями доставлено у Великоберезнянську районну лікарню.

Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 07 жовтня 2019 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000369 від 26 листопада 2019 року.
Постановою слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25 листопада 2019 року, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000369.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження має значення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , яке визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія на імя ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1